Å løfte blikket - Skolefraværsproblematikk på barnevernsinstitusjoner - En kvalitativ studie av skoleansvarliges forståelse av skolefraværsproblematikk blant ungdom som bor på barnevernsinstitusjon
Master thesis
Permanent lenke
https://hdl.handle.net/11250/3078135Utgivelsesdato
2023Metadata
Vis full innførselSamlinger
- Institutt for sosialt arbeid [1386]
Sammendrag
Denne masteroppgaven undersøker hvordan seks skoleansvarlige på barnevernsinstitusjoner forstår skolevegring blant ungdom som bor på barnevernsinstitusjoner. Skolevegring er et komplekst fenomen som kan ramme alle barn og unge, og samt påvirke skolegangen og livskvaliteten deres. Oppgaven tar for seg begrepsavklaringer og teori knyttet til skolevegring, skolefravær og skulk, samt Bronfenbrenners utviklingsøkologiske modell som et teoretisk rammeverk for å forstå skolevegring i barnevernsinstitusjoner. Oppgavens problemstilling er; «Hvordan forstår skoleansvarlige på barnevernsinstitusjoner skolevegring blant ungdom som bor på barnevernsinstitusjoner, og hvilke konsekvenser har det for arbeidet?». Oppgaven benytter en fenomenologisk og hermeneutisk tilnærming og kvalitative intervjuer for å belyse skoleansvarliges perspektiver og erfaringer. Resultatene fra intervjuene viser at skoleansvarliges forståelse av skolevegring varierer, og deres erfaringer og tilnærminger til problemet er preget av deres individuelle oppfatninger og kompetansenivå. Faktorer som påvirker skolevegring hos ungdom i barnevernsinstitusjoner inkluderer årsaker som traumer og omsorgssvikt, risiko- og beskyttelsesfaktorer knyttet til individet og familien, og betydningen av ulike boforhold og overganger mellom institusjoner. Samarbeidet mellom barnevernsinstitusjonene og skolen er også av stor betydning for å håndtere skolevegring, og det er nødvendig med felles problemforståelse og tiltak som styrker kompetansen blant skoleansvarlige og skolen. I oppgaven sammenlignes informantenes forståelse og tilnærminger til skolevegring med relevant teori og tidligere forskning. Drøftingsdelen fokuserer på skoleansvarliges forståelse av skolevegring, relasjonens betydning, samarbeid og behovet for opplæring og kompetanseutvikling. Et resultat av undersøkelsen som er gjennomført i forbindelse med denne masteroppgaven viser at det er viktig å øke forståelsen og kompetansen om skolevegring blant skoleansvarlige i barnevernsinstitusjoner, samt å styrke samarbeidet mellom barnevernsinstitusjoner og skoler for å kunne tilby effektive tiltak og støtte til ungdom som sliter med skolevegring. Avslutningsvis reflekteres det over forventede funn opp mot faktiske funn, og det foreslås videre forskning for å utvide forståelsen av skoleansvarliges rolle og praksis i forhold til skolevegring blant ungdom som bor på barnevernsinstitusjoner. Nøkkelord: Barnevernsinstitusjon, ungdom, skoleansvarlig, skolefravær, skolevegring. This master's thesis investigates the understanding, experiences, and approaches of six school responsible staff members regarding school refusal among adolescents in residential child care. School refusal is a complex phenomenon that can affect everyone, and also influence their education and quality of life. The thesis addresses conceptual clarifications and theories related to school refusal, school absenteeism, and truancy, as well as Bronfenbrenner's developmental ecological model as a theoretical framework for understanding school refusal in residential child care. The research question is “How do school representatives in residential child care understand school refusal, and what are the consequences for their work?”. The thesis employs a phenomenological approach and qualitative interviews to explore the perspectives and experiences of school responsible staff. The results from the interviews show that the understanding of school refusal among school responsible staff varies, and their experiences and approaches to the problem are shaped by their individual perceptions and competence levels. Factors affecting school refusal in adolescents in child residential child care include causes such as trauma and neglect, risk and protective factors related to the individual and the family, and the importance of different living conditions and transitions between institutions. Collaboration between residential child care and schools is also of great importance in addressing school refusal, and a common understanding of the problem and interventions to strengthen the competence of school responsible staff and school personnel is necessary. The discussion focuses on school representatives' understanding of school refusal, the importance of relationships, collaboration, and the need for training and competence development. A result of the study conducted in connection with this master's thesis shows that it is important to increase understanding and competence about school refusal among school representatives in residential child care, as well as to strengthen cooperation between residential child care and schools in order to offer effective interventions and support to young people struggling with school refusal. In conclusion, reflections are made on the expected findings compared to the actual findings, and further research is suggested to expand the understanding of the role and practice of school representatives in relation to school refusal among adolescents living in residential child care. Keywords: Residential child care, youth, school responsible individual, school absence, school refusal.