Bruk av barnesamtalen som verktøy i barnevernsfaglig arbeid. Hvordan kan barn medvirke i en barnevernssak?
Bachelor thesis
Permanent lenke
https://hdl.handle.net/11250/2785715Utgivelsesdato
2021Metadata
Vis full innførselSamlinger
- Institutt for sosialt arbeid [1382]
Beskrivelse
Full text not available
Sammendrag
Oppgaven tar utgangspunkt i følgende problemstilling; Hvordan kan barn medvirke i en barnevernssak? Bruk av barnesamtalen som verktøy i barnevernsfaglig arbeid.
Barnets medvirkning er nedfelt i flere lover. Lovverket setter et premiss om at barneverntjenestene skal innhente barnets stemme, og at barnet må få mulighet til å medvirke i egen barnevernssak. Likevel viser studier at barnets rolle i en barnevernssak er uklar, og at det ikke foreligger klare rutiner for at barnet skal kunne delta. På bakgrunn av dette ønsket jeg å undersøke hvordan barnesamtalen brukes som et verktøy i barnevernfaglig arbeid, for å få frem barnets medvirkning.
Hensikten med oppgaven er å gjøre rede for ulike samtalemetodikker barneverntjenesten bruker i samtaler med barn. Deretter vil disse bli knyttet opp mot teori og lover om medvirkning. I tillegg vil oppgaven legge frem ulike studier, anbefalinger om hva barnevernsbarn sier om medvirkning samt hvilken praksis de anbefaler barnevernsarbeidere.
Med bakgrunn i teorien, har jeg sett på sammenhengen mellom bruk av samtalemetoder, og hvordan barns medvirkning sikres gjennom disse. Det er trukket paralleller rundt hvilken grad de forskjellige fasene i samtalemetodene sikrer medvirkning, og om det er tilstrekkelig å kun gjennomføre en samtale for at medvirkning skal være sikret. Det foreligger mye aktuell forskning rundt temaet barnets medvirkning og samtalemetodikk. Likevel er dette et tema som mulig kan endre seg med tiden, noe som kan tilsi at det trengs ytterligere forskning. Abstract
This thesis is based on the following problem; Use of dialogue with children as a tool in child protection and child welfare work. How can children participate a child welfare case? The child's participation is enshrined in several laws. The legislation sets a premiss that the child welfare services must obtain the child's voice, and that the child must be given the opportunity to participate in his or her own child welfare case. Nevertheless, studies show that the child's role in a child welfare case is unclear, and that there are no clear routines for the child to be able to participate in practice. Based on this, I wanted to investigate how the child conversation is used as a tool in child welfare work, to bring out the child's participation.
The purpose of the assignment is to account for different conversation methods the child welfare service uses in conversations with children. These will then be linked to theory and participation laws. In addition, various studies and recommendations will be presented on what child welfare children say about participation, and what practice they recommend child welfare workers.
Based on the theory, I have looked at the connection between the use of conversational methods, and how children's participation is ensured through these. Parallels have been drawn around the extent to which the various phases of the interview methods ensure participation, and whether it is sufficient to conduct only one interview in order for participation to be ensured. There is a lot of current research on the topic of the child's participation and conversation methodology. Nevertheless, this is a topic that may change over time, which may indicate that more research is needed.