“Alle elever bør lære begge de offisielle språkformene i Norge!”-En kvalitativ studie av 3 norsklæreres holdning til nynorsk som sidemål i skolen
Bachelor thesis
Permanent lenke
http://hdl.handle.net/11250/2610150Utgivelsesdato
2019Metadata
Vis full innførselSamlinger
- Institutt for lærerutdanning [3729]
Sammendrag
Dette er en kvalitativ studie av tre norsklærere på ungdomsskolens holdninger til nynorsk som sidemål i skolen. Den tidligere forskningen indikerer at mange lærere har en positiv opplevelse av å undervise i nynorsk, men flere ser ikke nynorskens nytteverdi i tillegg til at de sliter med å motivere elevene til å lære skriftspråket. I min studie svarte tre norsklærere på spørsmål tilknyttet nynorsk som sidemål ved hjelp av brevmetoden. Resultatene fra min studie viste at alle lærerne likte å undervise i nynorsk, men de mente at hovedmålskarakter og sidemålskarakter burde slås sammen til kun èn karakter i skriftlig norsk. Alle informantene begrunnet dette blant annet med at dagens norskfag er for tungt med tre karakterer. Mine informanter viste jevnt over en mer positiv innstilling til nynorsk en norsklærere i tidligere studier på østlandet. Dette kan være fordi det er enklere å undervise i nynorsk når det ligger nærmere den lokale trønderdialekta som de fleste elevene i området (Trondheim) snakker. This is a qualitative study which examines three Norwegian teachers` attitudes towards Nynorsk in a secondary school in Trondheim. The earlier research indicates that many teachers have a favorable view of teaching nynorsk, but many teachers still do not see the benefits of acquiring this written language. In addition many teachers struggle with motivating students to learn the language. In my study the data was collected through the correspondence method. The teachers expressed that they enjoyed teaching nynorsk. They also expressed that they wanted just one grade for written Norwegian, not two separate grades for bokmål and nynorsk respectively. The reason for this was mainly because they thought that the Norwegian curriculum was already too substantial. I this study the teachers conveyed more positive attitudes towards Nynorsk than the teachers in the previous research.This might be because much of the earlier research took place in the Oslo-area where nynorsk has a weak position and the local dialect is distant from Nynorsk. Thus, it can be inferred that it might be a more positive experience to teach nynorsk in Trondheim where the local dialects are closer to nynorsk.