dc.contributor.advisor | Merete Furnes | |
dc.contributor.author | Mie Steine | |
dc.date.accessioned | 2021-09-24T19:52:15Z | |
dc.date.available | 2021-09-24T19:52:15Z | |
dc.date.issued | 2021 | |
dc.identifier | no.ntnu:inspera:77258684:81467768 | |
dc.identifier.uri | https://hdl.handle.net/11250/2782380 | |
dc.description.abstract | Bakgrunn: Forskning viser at så mye som 45 prosent av kvinner og 15 prosent av menn over 65 år opplever å miste sin partner. Tap av livspartner er en av de livshendelsene som medfører størst tilpasning. Sykepleieren møter etterlatte på mange ulike arenaer, og har en viktig rolle når det kommer til å sikre støtte og oppfølging i etterkant av et dødsfall.
Hensikt: Belyse hva forskning og litteratur kan gi oss av kunnskap om sorg hos eldre enker/enkemenn. Videre er målet at sykepleieren skal få et kunnskapsgrunnlag for å støtte og sette inn tiltak til den eldre etterlatte som nylig har mistet sin partner. På den måten kan sykepleieren bidra til at den etterlatte klarer å mestre egen hverdag og den nye tilværelsen som enke/enkemann.
Metode: En litteraturstudie som inkluderer 5 forskningsartikler. De inkluderte artiklene benytter seg av kvantitativ og kvalitativ metode, i tillegg er en review artikkel inkludert. Databaser benyttet er Ovid Medline og Cinahl Complete, og søkeord benyttet er: spouses, bereavement, activities of daily living, social support, nursing og geriatric nursing.
Resultat: Prosessen med å analysere artiklene førte til at fem temaer ble identifisert: «lære å leve med tapet», «emosjonell støtte», «støtte i form av informasjon og forberedelse», og «helseutfordringer knyttet til sorg».
Konklusjon: Sykepleieren kan bidra til støtte og mestring for den etterlatte ved å gi god informasjon som bidrar til forberedelse på døden og oppgavene som kommer i etterkant av dødsfallet. I etterkant av tapet kan man følge opp den etterlatte og vurdere behovet for støtte og oppfølging ved hjelp av ettersamtale eller forebyggende hjemmebesøk. Systematisk kartlegging av den etterlatte kan bidra til å avdekke eventuelle funksjonsfall og behov for støtte. Videre blir sykepleierens oppgave å henvise til hensiktsmessige tiltak etter behov, som sorggruppe, gågruppe, eller sette inn tiltak som hverdagsmestring. | |
dc.description.abstract | Background: Scientific research shows that as much as 45 percent of women and 15 percent of men over the age of 65, experience losing their partner. A loss of life partner is one of the life events which entails the greatest adjustment. The nurse meets the next of kin in many different situations, and has an important role regarding to secure support and follow up after death.
Purpose: Put av focus on what knowledge science and literature can give us about bereavement in older widows/widowers. Furthermore, the aim is that the nurse should be given a knowledge base to support and put in measures to older next of kin who recently lost their spouse. In that way the nurse can contribute to the next of kin managing to master their new everyday life as a widow/widower.
Methods: A litterateur review that includes five research articles. The included articles uses quantitative and qualitative methods, in addition to one review article included. Databases used are Ovid Medline and Cinahl Complete, the keywords used are: spouses, bereavement, activities of daily living, social support, nursing and geriatric nursing.
Result: The process of analyzing the articles lead to five topics being identified: “learning to live with the loss”, “emotional support”, “support in form of information and preparation” and “challenges regarding health in connection with bereavement”.
Conclusion: The nurse can contribute to giving the next of kin a sense of support and mastering by giving good information regarding the preparations for the death and the tasks which follow the death. Following the loss nurses can assess the need for support and follow up, with the help of a conversation and preventive home visits. Systematic survey of the next of kin can contribute to reveal possible fall in functions and need for support. Furthermore the nurse’s task is to refer the next of kin to suitable measures according to their needs, like bereavement groups and walking groups, or introduce measures to help with the mastering of everyday life. | |
dc.language | nob | |
dc.publisher | NTNU | |
dc.title | Hvordan kan sykepleieren bidra til mestring og støtte for pasienter som nylig har blitt enke/enkemann? | |
dc.type | Bachelor thesis | |