Når hjemmet ikke er trygt. En kvalitativ studie av læreres erfaringer med å avdekke vold i hjemmet.
Master thesis
Permanent lenke
https://hdl.handle.net/11250/3142944Utgivelsesdato
2024Metadata
Vis full innførselSamlinger
- Institutt for lærerutdanning [3757]
Beskrivelse
Full text not available
Sammendrag
Sammendrag
Formålet med denne studien er å belyse læreres kunnskap om avdekking av vold i hjemmet, samt hvilke tanker de gjør seg i arbeidet med å ivareta de voldsutsatte elevene. Barnekonvensjonen slår fast at alle barn har rett til å bli beskyttet mot vold, misbruk og omsorgssvikt fra foresatte og andre omsorgspersoner (UNICEF, u.å.). Likevel vet vi at enkelte grupper barn har større risiko for å bli utsatt for vold (Redd barna, u.å.). Denne studien forsøker å belyse hvordan minoritetsspråklige er en mer utsatt gruppe enn etnisk norske barn. For å kunne avdekke og ivareta voldsutsatte elever vil et samarbeid med barnevernet være nødvendig, og oppgaven setter søkelyset på faktorer som både kan fremme og hemme dette samarbeidet. På bakgrunn av prosjektets formål ble følgende problemstilling utformet:
Hvilke erfaringer har lærere med å avdekke elever som blir utsatt for vold i hjemmet?
For å belyse denne tematikken ble kvalitativ metode anvendt. Datamaterialet mitt ble samlet inn gjennom semi-strukturerte intervju med tre lærere som jobber i barneskolen, hvor alle har minst én erfaring med å avdekke vold i hjemmet. Analysearbeidet tar utgangspunkt i en tematisk analyse.
Funn fra datamaterialet viser at lærere har begrenset kompetanse i hvordan de skal avdekke elever som blir utsatt for vold i hjemmet. Informantene peker på at det er lite fokus på denne typen kunnskap både i lærerutdanningen og senere i arbeidslivet. Lærerne sier de har behov for mer kunnskap om dette for å kunne ivareta de sårbare elevene. Ytterligere funn fra studien viser at lærere benytter seg av ulike metoder for å tilnærme seg elever de mistenker kan være utsatt for vold. Samtaler som verktøy for å oppdage denne typen omsorgssvikt er noe alle informantene benytter seg av. De påstår samtidig at de kan se atferdsendringer til voldsutsatte elever, og at dette i mange tilfeller er aggressiv atferd. Videre poengterer lærerne at relasjonsbygging er viktig i arbeidet med å både avdekke og ivareta voldsutsatte elever.
Informantene viser til at samarbeidet med barnevernet er utilstrekkelig. De hevder at flere elever kunne blitt oppdaget dersom samarbeidet med barnevernet hadde vært bedre. Lærerne sier at mulighetene for et godt samarbeid blir forhindret av barnevernets strenge taushetsplikt. Funnene indikerer også at informantene opplever at minoritetsspråklige elever har et annet syn på vold enn etnisk norske elever. I mange tilfeller vil man oppdra barna sine som man selv har blitt oppdratt, og i flere tilfeller har lærerne måttet forklare foreldre hva som er lov og ikke lov i Norge. Samtidig poengteres det at målet ikke er å tvinge dem inn i den norske kulturen, det er viktig at de også bevarer sin egen kultur.