Saving the Climate by Disrupting Nature? - Untangling Ethical and Practical Conflicts around Land-Based Wind Power Development in Norway
Master thesis
Permanent lenke
https://hdl.handle.net/11250/3149458Utgivelsesdato
2024Metadata
Vis full innførselSamlinger
Sammendrag
Med sine tilsynelatende uendelige kystlinjer og gigantiske fjelltopper bør Norges landskap gi de perfekte forutsetninger for vindkraftproduksjon. Denne vindenergien, sammen med andre fornybare kilder som termisk energi og solenergi, er avgjørende om vi skal møte globale krav til rimelig energi og samtidig avkarbonisere verden. Selv om betydningen av vindkraft i bekjempelsen av klimaendringer er godt dokumentert, har utviklingen av landbasert vindproduksjon i Norge møtt betydelig lokal motstand. Hvorfor er det slik?
Selv om det er velkjent at det er press på landområder, vil jeg påstå at debatten rundt landbasert vindkraftutbygging i Norge handler om mye mer enn areal- og ressursforvaltning. Denne oppgaven illustrerer at det er mer under panseret i denne diskursen enn det man først ser: Det er dyptliggende etiske konflikter som stammer fra sosiotekniske kontroverser. Disse konfliktene må løses dersom vindkraft skal være en levedyktig alternativ energikilde i Norge. Kan det være at det er etiske temaer som også i stor grad påvirker debatten? Det sentrale temaet for denne masteroppgaven er etiske hensyn opp mot landbasert vindkraftutbygging i Norge. Hovedproblemstillingen er dette: Hva er de etiske og praktiske barrierene for landbasert vindkraftutbygging i Norge?
Gjennom en tematisk analyse av offentlige høringssvar som ble gitt i forbindelse med et forslag til nasjonalt rammeverk for landbasert vindkraftutbygging i Norge i 2019, har jeg samlet et datasett som er godt egnet til å besvare dette spørsmålet. Ved å syntetisere funnene fra dette datasettet med relevant teori som Sovacool & Dworkins oppfatning av energirettferdighet, Haraways cyborgmyte og teori om situerte kunnskaper, og dypøkologiske og økofeministiske forståelser av selvet fra blant andre Næss, Plumwood og Curtin, har jeg identifisert tre sentrale dimensjoner ved etisk konflikt som strukturerer diskusjonen rundt landbasert vindkraft og utvikling i Norge: verdien av natur, energirettferdighet og identitet. Disse etiske konfliktene må løses hvis vi skal lykkes med vindkraftproduksjon i Norge.
For det første er det konflikter rundt verdien av naturen som stammer fra den antroposentriske essensen av de etiske kjernesystemene som er grunnleggende for de fleste sosiale strukturer, praksiser og politiske diskurser som finnes i den vestlige verden. Denne antroposentrismen er også innebygd i teknologi som reduserer klimaendringer, for eksempel landbasert vindkraftproduksjon. For det andre er det etiske barrierer knyttet til begrepet energirettferdighet, spesielt når det gjelder den prosessuelle rettferdighetsdimensjonen. For det tredje springer etiske konflikter ut av hvordan landbasert vindkraftutbygging i Norge oppfattes som både en trussel mot og en mulig måte å bevare individuell og kollektiv identitet. Å forstå de tre etiske barrierene som jeg har identifisert her er nødvending dersom vi skal nøste opp i kompleksiteten rundt denne diskursen og anerkjenne hva som faktisk står på spill i debatten rundt utviklingen av landbasert vindkraft i Norge. With its seemingly ever-lasting coastlines and gigantic mountain peaks, Norway’s landscape should provide the perfect conditions for wind power production. This wind energy, along with other renewable sources like thermal and solar power, is crucial if we are to meet global demands for affordable energy while at the same time decarbonize the world. Even though the importance of wind power in relation to combating climate change is well documented, the development of land-based wind production in Norway is faced with considerable amounts of local resistance. Why is this?
Although the finite nature of land mass is a source of conflict, I would argue there is a lot more going on in the debate around land-based wind power development in Norway than area and resource management. My project illustrates that there is more under the hood of this discourse than meets the eye: There are deep seated ethical conflicts stemming from sociotechnical controversies at play here. These conflicts need to be resolved if wind power is to be a viable alternative energy source in Norway. Could it in fact it be that ethical themes also largely characterize the debate? Ethical considerations in relation to land-based wind power development in Norway are the central topic of this master’s thesis. The main research question is this: What are the ethical and practical barriers of land-based wind power development in Norway?
Through a thematical analysis of answers given to a public hearing conducted in 2019 about a proposed national framework for land-based wind power development in Norway, I’ve collected a data set which is well suited to answer this question. By synthesizing the findings yielded from this data set with relevant theory such as Sovacool & Dworkin’s conception of energy justice, Haraway’s cyborg myth and theory of situated knowledges, and deep ecological and ecofeminist understandings of the self from among others Næss, Plumwood and Curtin, I identify three key dimensions of ethical conflict which structure the discussion around land-based wind power and development in Norway: the value of nature, energy justice, and identity. These ethical conflicts need to be resolved if we are to successfully implement wind power production in Norway.
First, there are conflicts around the value of nature stemming from the anthropocentric essence of the core ethical systems fundamental to most social structures, practices and political discourses found in the western world. This anthropocentrism is also built into climate change mitigating technology such as land-based wind power production. Secondly, there are ethical barriers related to the concept of energy justice, specifically when it comes to the procedural justice dimension. Thirdly, ethical conflict spring from how land-based wind power development in Norway is simultaneously perceived as both a threat to and a possible way to preserve individual and collective identity. Understanding the three ethical barriers I have identified here is crucial if we are to untangle the complexities of this discourse and acknowledge what is really at stake in the debate of land-based wind power development in Norway.