OPPLEVELSER AV GRØNN OMSORG

– BRUKERNES PERSPEKTIV

FORFATTER : RANDI OLUFSEN AASEN

Dato: 18. april 2012

SAMMENDRAG

Tittel:

Opplevelser av Grønn omsorg – brukernes perspektiv

Dato:18.04.12

Deltaker(e)/

Randi Olufsen Aasen

Veileder(e):

Birgitta Andershed

Evt.

oppdragsgiver:

Stikkord/nøkkel Grønn Omsorg, Dyreassistert terapi, Gårdsarbeid, Fellesskap, Forandring

ord (3-5 stk)

Antall ord: 23 030

Antall vedlegg: 6

Publiseringsavtale inngått: ja/nei

Kort beskrivelse av master/bacheloroppgaven:

Bakgrunn: Samhandling med dyr og natur er en del av Grønn omsorg, og det forskes mye

innenfor dette tema, både nasjonalt og internasjonalt. Forskningen har den siste tiden vært relatert til husdyr, med fokus på effekt av kontakten mellom mennesker og husdyr. Denne

masteroppgaven er en del av Recovery Oriented Green Care Services, som er et omfattende

forskningsprosjekt i regi av Høgskolen i Hedmark.

Hensikt: Å beskrive deltagernes erfaringer gjennom deltagelse i Grønn omsorg. Få innsyn i om dyr og natur har hatt særlig betydning.

Metode: Studien benytter en kvalitativ metode med semistrukturerte intervju. Målgruppen var kvinner og menn med psykiske problemer og/eller rusproblemer. Data ble samlet inn gjennom

intervju med ni deltagere. De ble oppmuntret til å beskrive sine egne erfaringer gjennom

arbeidsdagen på gården. Det er benyttet kvalitativ innholdsanalyse med fokus på å finne en mest

mulig helhetlig forståelse.

Resultater: Fire kategorier ble fremtredende: å være i naturen, å være sammen med dyr, å bli fysisk sliten og å føle seg verdifull. Disse kategoriene munner ut i ett tema – å komme i balanse.

Andre funn var positiv respons på det å ha noe å gå til, og vite noe om innholdet i dagen. Denne

forutsigbarheten hadde stor betydning for majoriteten av deltagerne. Arbeidet med dyrene og

utearbeidet opplevdes av de fleste som forutsigbart og positivt.

Konklusjon: De senere år er det gjort flere studier innenfor Grønn omsorg med bruk av husdyr som et tilbud til personer med psykiske lidelser. Forskning viser relativt entydig at mennesker har positiv erfaring og effekt av å være i en terapeutisk sammenheng med dyr. Det trengs fortsatt mer forskning på dette temaet.

ABSTRACT

Title:

Experiences of Green care - the users perspective

Date:18.04.12

Participants/

Randi Olufsen Aasen

Supervisor(s)

Birgitta Andershed

Employer:

Keywords

Green Care, Animal-assisted therapy, Farm work, Community, Changing,

(3-5)

Number of words: 23 030

Number of appendix: 6

Availability (open/confidential):

Brief description of Master / Bachelor thesis:

Background: Interaction with animals and nature is a part of Green care, and there is a lot of research in this theme, both nationally and internationally. Research has lately been related to

domestic animals, focusing on the effect of contact between humans and livestock. This thesis is

part of the Recovery Oriented Green Care Services, which is a comprehensive research project

under the auspices of the College of Hedmark.

Objective: To describe the participants' experiences through their participation in Green care.

To gain knowledge about whether the animals and nature have been particularly significant.

Method: The study uses a qualitative method with semi-structured interviews. The target groups were women and men with mental health problems and / or drug problems. Data were collected

through interviews with nine participants. They were encouraged to describe their own

experiences through the workday on the farm. Qualitative content analysis was used, focusing on

finding the most overall understanding.

Results: Four categories were prominent: being in nature, being with animals, being physically tired and feel valuable. These categories resulted in a theme - to come into balance. Other findings were a positive response to having “something to go to”, and to plan the activities of the day. This predictability was of great importance for the participants. Working with the animals and outdoor work was perceived by most as predictable and positive.

Conclusion: In recent years, there has been conducted several studies in the field of Green care and the use of livestock as a service for people with mental disorders. Research shows quite

clearly that people have positive experiences and effects of being in a therapeutic relationship with animals. It still takes more research on this subject.

Forord

Å leve er som et møte med en rekke utfordringer,

som på en ekspedisjon for å nå toppen av et fjell.

Å se på livet som en ekspedisjon kan innebære å

måtte orientere seg og ta viktige avgjørelser på

usikkert grunnlag.

Det forutsetter glede ved å nå toppen, deilige

fantasier om landskapet, utsikter, stolthetsfølelse

eller i alle fall selvrespekt ved å nå toppen (Næss, 1999).

Takk til følgende personer som har bidratt og gjort dette studiet mulig:

• min veileder gjennom dette studiet, professor Birgitta Andershed, som ikke mistet

troen på meg underveis, men stadig kom med oppmuntringer og ga meg nye ideer.

Tusen takk.

• til alle respondentene som har stilt opp til intervju, og til gårdbrukerne som la til rette

for å kunne gjennomføre intervjuene.

• familie, venner og kollegaer som har støttet meg gjennom prosessen med å ferdigstille

mitt livs teoretiske arbeid.

• til Høgskolen i Elverum som lot meg få være en del av deres studie Recovery Oriented

Green Care Services.

• til alle andre som har gitt sine bidrag ved gode og raske tilbakemeldinger samt god

service.

INNHOLD

Sammendrag

Abstract

Forord

1.0 INNLEDNING ..................................................................................................................... 7

2.0 BAKGRUNN ....................................................................................................................... 9

2.1 Miljøets betydning for helsen ........................................................................................................ 9

2.2 Et Salutogenetisk perspektiv ........................................................................................................ 10

2.3 Psykisk sykdom/uhelse ................................................................................................................ 13

2.3.1 Noen vanlige psykiske sykdommer ...................................................................................... 13

2.3.2 Begreper ................................................................................................................................ 14

2.4 Grønn omsorg .............................................................................................................................. 15

2.5 Gården som ressurs ...................................................................................................................... 17

2.6 Dyr og natur ................................................................................................................................. 18

2.6.1 Dyr ........................................................................................................................................ 18

2.6.2 Dyr og terapi ......................................................................................................................... 19

2.6.3 Natur ..................................................................................................................................... 20

2.7 Fysisk aktivitet og friluftsliv ........................................................................................................ 22

2.8 Brukermedvirkning i Grønn omsorg ........................................................................................... 23

3.0 PRESENTASJON AV STUDIENS HENSIKT OG FORSKERSPØRSMÅL .................. 26

4.0 METODE ........................................................................................................................... 27

4.1 Kvalitativ metode med innholdsanalyse ...................................................................................... 27

4.2 Deltagere ...................................................................................................................................... 29

4.3 Datainnsamling ............................................................................................................................ 30

4.4 Analyse ........................................................................................................................................ 32

5.0 TROVERDIGHET ............................................................................................................. 35

6.0 FORSKNINGSETIKK ....................................................................................................... 37

7.0 RESULTAT ....................................................................................................................... 39

7.1 Å være i naturen ........................................................................................................................... 40

7.1.1 Betydning av naturopplevelse ............................................................................................... 40

7.1.2 Arbeid i skogen ..................................................................................................................... 41

7.1.3 Arbeide med jorden .............................................................................................................. 42

7.2 Å være sammen med dyr ............................................................................................................. 42

7.2.1 Nærhet til dyr ........................................................................................................................ 42

7.2.2 Stelle dyr ............................................................................................................................... 44

7.3 Å bli fysisk sliten ......................................................................................................................... 45

7.3.1 Kunnskap og erfaring ........................................................................................................... 45

7.3.2 Styrke og utholdenhet ........................................................................................................... 47

7.4 Å føle seg verdifull ...................................................................................................................... 48

7.4.1 Bekreftelse ............................................................................................................................ 48

7.4.2 Betydningsfull ....................................................................................................................... 49

7.4.3 Sterkt selvbilde ..................................................................................................................... 50

8.0 DISKUSJON ...................................................................................................................... 52

8.1 Begripelighet ................................................................................................................................ 53

8.2 Håndterbarhet .............................................................................................................................. 56

8.3 Meningsfullhet ............................................................................................................................. 59

9.0 DISKUSJON AV METODE .............................................................................................. 63

9.1 Troverdighet jamfør deltagere, datainnsamling, analyse og resultat. .......................................... 65

9.2 Overførbarhet jamfør deltagere, datainnsamling, analyse og resultat. ....................................... 65

10.0 KONKLUSJON ............................................................................................................... 67

10.1 Betydning for klinisk sykepleie ................................................................................................. 68

10.2 Videre forskning ........................................................................................................................ 68

REFERANSER ........................................................................................................................ 69

Vedlegg 1 Oppgaveskjema for kontakt med gårdsbruk/tilsvarende ..................................................... i Vedlegg 2 Utvalg ................................................................................................................................. ii Vedlegg 3 Intervjuguide ..................................................................................................................... iii Vedlegg 4 Samtykkeerklæring ........................................................................................................... iv Vedlegg 5 Informasjon til tilbydere ..................................................................................................... v Vedlegg 6 Invitasjon til å delta og samtykkeerklæring ...................................................................... vi 1.0 INNLEDNING

Forfatter av denne masteroppgaven har en interesse for Grønn omsorg tilbake til år 2000, og

har selv erfaring fra å gi tilbud om Grønn omsorg til voksne mennesker innenfor psykisk

helsevern. Arbeidet innenfor Grønn omsorg har gitt mange rike erfaringer, og kontakten med

brukergruppene har vært verdifull og lærerik. Brukerne har stilt mange spørsmål, og har

undret seg over at det ikke satses mer på tiltak innenfor Grønn omsorg. De har beskrevet sin

egen helbredelsesprosess ved å være i nærkontakt med dyr, og i fellesskapet med de andre

brukerne. Forfatter har tenkt på disse utsagnene, og søker i denne oppgaven å finne mer

utfyllende beskrivelse på erfaringer av å delta i Grønn omsorg.

Studien gjennomføres ved Høgskolen i Gjøvik. Den har sin tilhørighet innenfor

forskningsområdet Helse i dagliglivet, som handler om utvikling av forståelse for hva helse

og velvære innebærer for mennesker i ulike livssituasjoner som grunnlag for sykepleierens

helsefremmende funksjon (www.hig.no). Den har fokus på helse, og bygger på ICNs etiske

regler for sykepleiere: å fremme helse, å forebygge sykdom, å gjenopprette helse og lindre

lidelse (Norsk sykepleierforbund, 2001), samt WHOs redegjørelse for at psykisk helse er

avgjørende for livskvalitet, mellommenneskelige forhold, produktivitet og langt mer enn

fravær av sykdom (Helsedirektoratet, 2012).

De siste årene har det foregått en del forskning i Norge når det gjelder Grønn omsorg eller Inn

på Tunet virksomhet. Denne forskningen har i hovedsak vært gjennomført ved Institutt for

husdyr- og akvakulturvitenskap, norsk Universitet for miljø-og biovitenskap. Det forskes også

når det gjelder Animal Assisted Theraphy (AAT) i forhold til personer med psykiske lidelser.

Forskning innenfor AAT er et stort område. Det er fortsatt lite som beskriver eller

dokumenterer hvordan brukeren opplever Grønn omsorg og dyreassistert terapi. Hva er det

brukerne egentlig opplever i denne samhandlingen?

Grønn omsorg med husdyr kan være et viktig supplement til tradisjonell psykiatrisk

behandling for å oppnå mål som for eksempel selvbestemmelse og ny kunnskap. En

intervensjon med husdyr kan forandre omsorgen fra en institusjonell behandling til en mer

sosial interaksjon og en normalisering av omsorgen (Berget, 2006).

7

For å avgrense oppgaven har forfatteren valgt å beskrive hva det har betydd for den enkelte

deltager å delta i Grønn omsorg, og om kontakten med dyr og natur har hatt særlig betydning.

Som klinisk sykepleier er det viktig å kunne ivareta den enkelte deltagers opplevelser

gjennom en arbeidsdag med ulike utfordringer og ulik dagsform. I denne masteroppgaven

omtales personene i hovedsak som brukere, men i metodekapittelet omtales de som

informanter og deltagere. Forfatter velger å kort beskrive en del sentrale begrep:

• Inn på tunet (IPT) ble innført som begrep og logo i 2001. Bakgrunnen var behovet for

en felles betegnelse som dekker mangfoldet av tilbud som tilbys med gården og

omgivelsene som arena (Berget & Braastad, 2008).

• Grønn omsorg er en del av IPT, det omfatter omsorgsbegrepet som ikke er like egnet

for alle. Fortsatt brukes disse begrepene om hverandre, og innen helse og

omsorgstjenesten er Grønn omsorg det mest vanlige begrepet (Berget & Braastad,

2008).

• Animal-Assisted Therapy (AAT) er en målrettet intervensjon der et dyr som

tilfredsstiller visse kriterier er en integrert del av et behandlingsopplegg. Det

innebærer at personell innen helsevesenet eller sosialvesenet bruker et dyr som en del

av jobben sin. Prosessen blir dokumentert og evaluert (Berget, 2006)

8

2.0 BAKGRUNN

I bakgrunnen vil Miljøets betydning for helsen, Et Salutogenetisk perspektiv, Psykisk

sykdom/uhelse og Grønn omsorg bli beskrevet.

2.1 Miljøets betydning for helsen

De siste årene har flere sykepleiere forsøkt å formulere konseptuelle modeller av

sykepleiepraksis. Disse modellene søker å forklare hva sykepleiedisiplin er og hva

sykepleieprosessen innebærer. Som Fawcett (2005) har bemerket, er fire konsepter sentrale

for sykepleie: menneske, miljø, helse og sykepleie. Det kan synes som om de ulike

konseptuelle modeller definerer begrepene forskjellig, kobler dem sammen på ulike måter, og

vektlegger relasjoner mellom begrepene forskjellig (Fawcett, 2005). Nightingale har for lenge

siden beskrevet miljøets betydning for helsen i sin håndbok for sykepleiere. Der sier hun at

man vet ikke så mye om hvilken innvirkning lys, form og farger har på oss, men det vi vet er

at det har en direkte fysisk innvirkning (Nightingale, 1984). Hun sier at variasjoner innenfor

disse tre områdene har betydning for helsen, noe som har vist seg å gi bedre tilfriskning hos

syke mennesker. Hun beskriver forandringer og fastlåsthet, og hvor umulig det er å bli kvitt

nagende tanker uten å bruke variasjon. Hun mente at manuelt arbeid kunne være god terapi.

Det kunne gi en god avveksling i tankene og fungere som en lettelse for mennesket. Hun sier

videre at vi ikke må glemme å gi mennesket all den variasjonen de kan glede seg over

(Nightingale, 1984). Nightingale var opptatt av kunstdimensjonen i sykepleieutøvelsen, og så

behovet for å kunne være tilstedeværende i møte med syke mennesker. Dette utdypes

ytterligere av Nortvedt & Grimen (2004) i deres beskrivelse av det gode blikk og

medmenneskelig omtanke, og hva det har å bety for den syke. De setter dette i sammenheng

med verdien av profesjonell omsorg. Noe som ligger i et personlig og holdningsmessig

anliggende mellom sykepleieren og den som er syk, ikke bare ut i fra dokumenterte

vitenskapelige metoder.

Martinsen (1991) beskriver noe av det samme når hun belyser begrepet generalisert

gjensidighet, som handler om å gi og sørge for den andre uten å forvente noe tilbake. Denne

form for gjensidighet bestemmes ut fra mottakerens situasjon, og krever en god

9

situasjonsforståelse for å kunne klare balansegangen mellom formynderi og respekten for

menneskets selvbestemmelse (Martinsen, 1991). Mennesker som har det vanskelig trenger

stabile miljøer for å kunne føle seg vel. Et miljø må vektlegge og støtte brukernes egne

mestringsstrategier (Nysveen, Nordby, Brattrud & Granerud, 2011). Signaler fra naturen

styrker kreative prosesser som er viktige i rehabiliteringsprosessen (Ottosson, 2007).

2.2 Et Salutogenetisk perspektiv

Innenfor Grønn omsorg er det mye fokus på brukernes ressurser, noe Antonovsky (2005)

beskriver som et salutogenetisk perspektiv. Det står i motsetning til medisinens tradisjonelle

tilnærming med fokus på det syke, patogenese. Ressursperspektivet er ofte knyttet til begrepet

mestring som igjen handler om hvordan man klarer å møte utfordringer og påkjenninger. For

å belyse salutogenetisk perspektiv i denne studien, vil forfatter sammenfatte en del av Aaron

Antonovsky’s teori.

Antonovsky (2005) sier om salutogenese at den ikke kan garantere en løsning av problemer,

men føre til en dypere forståelse og viten. Han ønsket å se de salutogenetiske og

patogenetiske orienteringene som likeverdige, og at en slik tenkning kan gi innvirkninger på

fordelingen av ressurser. Han sammenfattet de viktigste konsekvensene for den

salutogenetiske orienteringen i en setning: ”Den salutogenetiske orienteringen er ikke bare en

forutsetning, men den tvinger oss til å arbeide for en formulering og videreutvikling av en

teori om mestring”. Hans tilføyelse til den salutogenetiske orienteringen ble utviklingen av

begrepet opplevelse av sammenheng. Han var overbevist om at opplevelse av sammenheng

var viktig for å bevare kontinuiteten fra sykdomsopplevelse fram mot en opplevelse av helse.

Opplevelse av sammenheng (OAS) kan defineres som følgende:

Oplevelsen af sammenhæng er en global indstilling, der udtrykker den udstrækning, i

hvilken man har en gennemgående, blivende, men også dynamisk følelse af tillid til, at

(1) de stimuli, der kommer fra ens indre og ydre miljø, er strukturende, forudsigelige

og forståelige; (2) der står tilstrækkelige ressourcer til rådighet for en til at klare de

krav,disse stimuli stiller; og (3) disse krav er udfordringer, det er verd at engagere seg

i (Antonovsky, 2005, s. 37).

Komponentene som har betydning i OAS:

10

• Begripelighet er den første komponenten. Den handler om hvordan en oppfatter de

stimuli man konfronteres med, enten i det indre eller ytre miljø. Samt at det som

oppfattes er kognitivt forståelig, har sammenheng og gir tydelig informasjon.

• Den andre komponenten ble kalt håndterbarhet. Den definerte formelt hvordan man

oppfatter å ha tilstrekelig med ressurser til disposisjon, slik at man kan klare de krav

man blir stilt overfor.

• Den tredje komponenten ble kalt meningsfullhet. Det handler om viktigheten av å

være involvert som deltaker i de prosesser som former ens skjebne, like mye som ens

daglige erfaringer.

Han skrev om de tre komponentene at de danner et grunnlag for livsopplevelser,

”karakterisert ved indre sammenheng, medbestemmelse og en balanse mellom over- og

underbelastning”. Gjentagende livsopplevelser av den type styrker OAS, og han skrev at det

er god teoretisk grunn til å tro at de tre komponentene er uløselig forbundet. Senere i boken

belyser han sin påstand om at begrepene begripelighet, håndterbarhet og meningsfullhet var

uadskillelig vevd i hverandre, men at de teoretisk kunne adskilles (Antonovsky, 2005).

Erfaringer karakterisert ved en indre sammenheng utgjør grunnlaget for komponenten

begripelighet; en hensiktsmessig belastningsbalanse utgjør grunnlaget for komponenten

håndterbarhet; og medbestemmelse utgjør grunnlaget for komponenten meningsfullhet. Han

forklarer meningsfullhet ytterligere. Mange livsopplevelser kan være karakterisert av en indre

sammenheng og belastningsbalanse, uten at vi på noen måte har medvirket til å skape denne.

Når andre bestemmer alt for oss – når de definerer oppgaven, setter opp reglene og styrer

utfallet – og vi ikke har noe vi skulle ha sagt, reduseres vi til objekter. Hvis vi opplever at

våre handlinger ikke har noen virkning i verden, mister den sin mening for oss. Det gjelder for

ens nære, personlige relasjoner, ens arbeid og alle de sfærer som ligger innenfor våre grenser.

Det er viktig å understreke at dette ikke er et spørsmål om kontroll, men om medbestemmelse.

Det avgjørende er at folk forholder seg positivt til de oppgaver de stilles overfor. Samt at de

har en betydelig grad av ansvar for utførelsen, og at det de gjør eller ikke gjør påvirker utfallet (Antonovsky, 2005).

Denne studien har fokus på miljøets betydning for helsen, og fortsetter her en beskrivelse av

den salutogenetiske orienteringens ønske om en bevegelse mot det sunne kontinuet. ”Hvilke

11

faktorer bidrar til i det minste å bevare ens plassering på kontinuet, eller til å skape en

bevegelse mot den sunne pol”? Han belyser her virkningen av stressfaktorer og skriver at de

nødvendigvis ikke er patologiske, men faktisk kan være helsefremmende. Det avhenger av

hvilken stressfaktor det er snakk om, og om spenningen kan oppløses på en tilfredsstillende

måte. Innenfor for eksempel stressforskning kan man best forklare ideen ved å sammenligne

fokuseringen på stressfaktorer med interessen for mestringsmekanismer. En stimulus som

defineres som en stressfaktor, kan bedømmes som gledelig eller sørgelig, som positiv eller

negativ for ens velbefinnende. En relevant ressurs er å ha en grunnleggende tillit til at ting

løser seg og at man har ressurser til å håndtere situasjonen. Det som oppleves forvirrende blir

forståelig, samt at det finnes en mulighet for oppløsning av spenninger. Denne tillit kan godt

henge sammen med det følelsesmessige problemet som skapes av en stressfaktor

(Antonovsky, 2005).

Det står om den patogenetiske orientering at stressfaktorer oppfattes uten unntagelse som

sykdomsfremkallende eller som risikofaktorer. Mens det står at den salutogenetiske

orienteringen baner vei for en rehabilitering av stressfaktorer i den menneskelige tilværelse.

Han trekker fram sosial støtte som en av de mange variablene som han har kalt generelle

motstandsressurser-motstandsunderskudd. Det ble viktig for ham å spørre hvordan og hvorfor

disse faktorene virker, samt hvordan og hvorfor sosial støtte virker. Disse spørsmålene ble

grunnleggende for hans formulering av OAS-begrepet. Han hevdet at betydningen av

generelle motstandsressurser lå i at de skapte livsopplevelser, noe som virker positivt på

utviklingen og opprettholdelsen av et sterkt OAS. Styrken av ens OAS bestemmer også

hvordan man forholder seg til en stressfaktor man opplever som en trussel. En person som

innehar slike erfaringer vil med større sannsynlighet være i stand til å strukturere den

opplevde situasjonen og gjøre den meningsfull. Han hevdet at mennesket kan forhindre at

spenninger fører til stress. Dette ved å strukturere sin oppfattelse av en stressfaktor, akseptere og håndtere den kognitivt og følelsesmessig, noe som kan bidra til mestring (Antonovsky,

2005). Et slikt ressonement kan få en til å tenke hvor viktig det er å være ressursorientert og

løsningsorientert i møte med mennesker generelt. Men spesielt i forhold til de som har behov

for veiledning og mer kompetanse for å kunne mestre og finne opplevelse av sammenheng i

livet.

12

2.3 Psykisk sykdom/uhelse

Det finnes mange beskrivelser av psykiatriske diagnoser. Aarre (2010) beskriver hvordan

innsatsen til psykiatriske pasienter ofte styres av diagnoser. Mange av pasientene kjenner seg

ikke igjen i denne tilnærmingen fordi de opplever å ha problemer i livet som de trenger hjelp

til å løse, ikke at de har en diagnose de skal helbredes for. Mange ønsker hjelp til selvhjelp og mestring. Skårderud & Sommerfeldt (2008) sier at følelsene i praksis er ute av kontroll ved de fleste former for psykisk sykdom. Disse følelsene kan være så sterke at de ikke er til å holde

ut. De kan føre til negative handlinger som å ruse seg, sulte seg, spise for mye, eller skjære

seg, for å nevne noen handlinger. Denne studien vektlegger å beskrive hvilke erfaringer

brukerne har fått gjennom å være til stede i et strukturert opplegg. Mange av disse brukerne

har psykiske sykdommer og/eller rusproblemer. Forfatter velger her å kort beskrive noen få

vanlige psykiske sykdommer som for eksempel depresjon og angst, samt belyse noen viktige

begrep som for eksempel selvbilde og livskvalitet. Disse nevnes ofte hos de fleste som har

psykiske sykdommer.

2.3.1 Noen vanlige psykiske sykdommer

Depresjon kan også omtales som affektive lidelser eller stemningslidelser. Enten bipolare

lidelser, hvor sykdomsfasene svinger mellom depresjon/nedstemthet og mani/oppstemthet,

eller de rene depresjonslidelsene, som også kalles unipolare depresjoner (Eitinger, Retterstøl

& Malt, 1986). En tilstand med tristhet, sorg og bekymringer blir ikke sykelig før den har vart urimelig lenge, når en ikke kan avlede vedkommende, og fortvilelsen øker i stedet for å avta.

En depresjon påvirker hele mennesket. En kan oppleve somatiske plager som for eksempel

søvnforstyrrelser med redusert søvnkvalitet, dårlig matlyst, redusert interesse for

omgivelsene, samt at det er vanskelig å konsentrere seg og gjennomføre arbeidsoppgaver.

Noen er så alvorlig syke at de ikke ønsker å leve lenger (Eitinger, Retterstøl & Lavik, 1986).

Tidlig oppdagelse av selvmordstanker og eventuelt selvmordsplaner hos mennesker med

psykiske lidelser er viktig for å iverksette forebyggende tiltak (Helsedirektoratet, 2008).

Angst er et fenomen som er tilstede over alt i vårt daglige liv. Det skilles ofte mellom normal

angst og patologisk angst som er til stede når en person klager over at angstfølelsen svært ofte

er tilstede, den er hyppigere og mer påtrengende enn personen er vant til og i stand til å bære.

13

Angsten påvirker både følelser, tanker, kroppslige reaksjoner og atferd. Vanlige

følelsesmessige reaksjoner er engstelse, uro, frykt og panikk, samt vegetative reaksjoner.

Personer med angst har ofte store bekymringer, tankekaos, sterke kroppslige reaksjoner som

oppleves meget ubehagelig, og de har en tendens til tilbaketrekning og unngåelse. Det er

viktig å skille mellom frykt, som er en normal og hensiktsmessig reaksjon på trussel utenfra,

og angst, som er en mer diffus følelsesmessig reaksjon uten noen trussel utenfra. Det finnes

flere typer angstlidelser og fobier (Eitinger, Retterstøl & Lavik, 1986), forfatter velger å ikke gå nærmere inn på disse

Avhengighet og misbruk av rusmidler hører med til de store folkehelseproblemene. Problemet

er stort og omfattende, og omhandler ofte blandingsmisbruk. Misbruk av illegale og

narkotiske stoffer får mye oppmerksomhet i media. Fortsatt er alkohol det

rusmiddelet som brukes mest og som skaper de største helseproblemene for enkeltindivider og

samfunn (Martinsen, 2011). Eitinger & Retterstøl (1984) går ut i fra at størstedelen av

befolkningen har et måtehold til alkohol. Alkoholmisbrukeren drikker seg ofte beruset, men

har likevel kontroll over situasjonen. Misbrukeren blir alkoholiker når kontrollen over

alkoholforbruket tapes og fører til skader på helsen, og på forholdet til medmennesker.

Alkoholismen utvikles gjennom mange år med stort alkoholinntak. Hos kvinner og

ungdommer i pubertetsalder skjer denne negative utviklingen i løpet av kortere tid (Eitinger & Retterstøl, 1984).

2.3.2 Begreper

Det er mange begreper som dekker selv-begrepet noe som kan gi selv-begrepet ulikt

meningsinnhold. Selvet oppleves som en reell størrelse, og er utgangspunktet for vår

vurdering av verden omkring oss. Selv-begrepet er sammensatt og innehar begrepet identitet.

Denne har en organiserende rolle i personligheten og gir en bevissthet om å være seg selv.

Identiteten blir syntesen av flere aspekter ved selvbildet. Den er forskjellig fra selv-begrepet

ved at den refererer til følelsen av å være tydelig adskilt fra andre. Identiteten skaper

bevissthet om seg selv med en spesiell plass i verden (Hummelvoll, 1992). Selvet kan også

omfatte hvordan en klarer å tilpasse seg andre mennesker sosialt, i familien og på arbeid, og

det fysiske selv som handler om kroppsbilde og identitet. Det er viktig at opplevelsen av

medbestemmelse og medansvar kan stå sentralt hos den enkelte (Martinsen, 2011).

14

Selvtillit handler om å ha tillit til seg selv. I perioder med dårlig helse på grunn av sykdom vil selvtilliten ofte bli dårligere. Når selvtilliten blir dårligere oppstår ofte problemer med å gjøre selvstendige vurderinger av en selv eller en situasjon. Selvstendighet er et nøkkelord når en

skal gjøre positive valg i forhold til seg selv. Selvtilliten utvikles blant annet gjennom bevisste valg og de erfaringer dette medfører (Valla, 1996).

Lise Valla (1996) skriver om livskvalitet generelt, samt ut i fra sitt eget ståsted som

funksjonshemmet. Hun sier at brukerne minsker sin livskvalitet dersom de legger ansvaret for

sitt liv og sin helse over på andre. Hun påpeker at det å være ansvarlig for eget liv og helse,

gjør en mer selvstendig i livets ulike krav og forventninger. Å ta i bruk sin egen handlekraft

og ha tillit til egen bedømming av hva som er best for en selv, kan føre til at en våger å være

selvhevdende og vise egen vilje (Valla, 1996). Livskvalitet er et viktig element i forebygging

av psykisk helse. Det handler om det enkelte menneskes opplevelse av mestring, sosial støtte

og tilhørighet, samt opplevelse av å være til nytte. Evne til å ta ansvar for seg selv og ta i bruk egne ressurser er vesentlig (Martinsen, 2011).

2.4 Grønn omsorg

Begrepet Grønn omsorg innebærer tilbud der ulike sider ved naturen nyttes for å fremme

menneskers helse og trivsel. ”Grønn omsorg skal være et supplement i forhold til ordinære

tilbud innenfor sosial- og helsesektoren eller undervisningstilbud som skolesektoren kan gi.

Det er landbruksmiljøets kvaliteter som gjør tilbudet spesielt, bl.a nærhet til dyr og natur”

(Landbruks- og matdepartementet, 1999). Det var det Nasjonale prosjektet for Inn på tunet

som tok i bruk benevnelsen Inn på tunet i 2001. Mål om en felles betegnelse for det mangfold

av tilbud som finnes for ulike brukergrupper, og samarbeid med ulike etater var viktig. Et

internasjonalt begrep ” det multifunksjonelle landbruket”, er basert på at landbruket gis utvidede, samfunnsnyttige roller (Berget & Braastad 2003).

Det finnes i Norge i dag rundt 200 tiltak på gårdsbruk for personer med psykiske lidelser.

Disse er målgruppe for tilbudene på en relativt stor andel av Inn på Tunet gårdene. Det er

mest gjennom oppdrag fra kommunen, i hovedsak fra psykiatritjenesten. Det finnes et stort

potensial knyttet til kombinasjoner av kontakt mellom mennesker og dyr, og arbeidsrettede

aktiviteter, noe som kan jamføres med Rossetti & Kings (2010) litteraturgjennomgang, som

15

viste at Animal-Assisted Therapy (AAT) kan ha en betydelig effekt på forbedring av

psykiatriske pasienters sosialisering. Samt gi en rekke psykologiske fordeler. Mange Grønn

omsorg gårder driver tradisjonelt landbruk, og kan tilby ulike arbeidsoppgaver med mulighet

for meningsfullt arbeid (Fjeldavli & Meistad, 2004).

Berget (2006) beskriver i sin doktoravhandling også andre kvaliteter ved Grønn omsorg som

for eksempel tryggheten og forutsigbarheten som kan ligge i dette miljøet. Dette får støtte av

Evangs (1986) syn på forutsigbarhet og pålitelighet. Han setter dette inn i en sammenheng

med at det kan være lettere å bære frustrasjon i forhold til andre mennesker når frustrasjonen

oppstår i en konsistent og forutsigbar ramme. Noe Jøranli & Hummelvoll (2011) følger opp

ved å si at mellommenneskelige relasjoner kan utvikles i et trygt miljø. Samt at nye erfaringer

kan gi grunnlag for økt selvfølelse og sosial mestring. Når sosiale ferdigheter øker, kan

mennesket oppnå større trygghet og få en mer positiv selvoppfatning.

Berget & Braastad (2008) skriver i en utredning at gårdsarbeid som rekreasjon og aktivitet har dype historiske røtter både nasjonalt og internasjonalt innen psykisk helsearbeid. Stell av

husdyr var sentrale aktiviteter ved de gamle norske asylene, og fortsatt er gårdsdrift med

husdyr en del av aktivitetstilbudet ved store psykiatriske institusjoner i Europa. Dette

inkluderer mange aktiviteter samtidig. Stelle dyr er både en sosial-, en fysisk- og en

arbeidsaktivitet. Disse kan bidra positivt i forhold til symptomer og livskvalitet for mennesker

med psykiske lidelser, jamfør Forslings (2001) beskrivelse av ungdommen som fører samtaler

med hestene i stedet for menneskene. Dette kan belyses videre gjennom Evangs (1986)

redegjørelse av verbal- og non-verbal kommunisering. Han sier at vi i virkeligheten aldri

mister den kommunikasjonsformen som består av for eksempel bevegelse, lyder, tonefall og

ansiktsuttrykk. Dette behovet ligger nedlagt i mennesket. Men kommunikasjon uten ord kan

gjøre voksenlivet vanskelig, fordi vi trenger å bruke språket vårt for å kunne bli forstått

(Evang, 1986). Gjennom deltagelse sammen med de andre brukere i Grønn omsorg kan det

være store muligheter for å utvikle trygghet hos seg selv og i gruppen, slik at en tør å ta i bruk språket og tør å høre sin egen stemme. Noe Skårderud & Sommerfeldt (2008) framhever når

de sier at trygghet fremmer evnen til å bruke språket i samhandlingen med andre mennesker.

En kombinasjon mellom et ordinært behandlingstilbud og et slikt alternativt tilbud kan være

med på å skape en bedre relasjon til andre mennesker på sikt (Berget, 2006). Dette får støtte i

Vik & Farstads (2009) undersøkelse om at gårdsbruk som grunnlag for helsetjenester sees på

16

som levedyktig tilskudd til andre helsetjenester, og som en levedyktig strategi for mange

gårder. Konklusjonen i denne undersøkelsen er at det er et godt grunnlag for et grønt

omsorgsmarked. Det er tilstrekkelig politisk støtte og politisk engasjement for utvikling av

grønn omsorg i Norge. Problemet med den grønne omsorgssektoren er samspillet mellom de

"sosiale verdener" som er involvert i sektoren - leverandører / bønder, brukere, og (offentlig sektor) kjøpere (Vik & Farstad, 2009). Dette finner støtte hos Nimer & Lundahl (2007) som sier at AAT er et lovende tilskudd til etablerte tiltak. Videre at fremtidig forskning bør

undersøke innenfor hvilke vilkår AAT kan være mest nyttig, og Walsh (2009) som påpeker at

potensialet som ligger i den terapeutiske verdien av kameratskap med dyr får lite

oppmerksomhet i litteraturen om psykisk helse.

2.5 Gården som ressurs

Innenfor Grønn omsorg søker man å skape et miljø for positive endringer hos mennesket.

Dette gjøres blant annet ved å tilrettelegge tilbudet, slik at bruker får øve ferdigheter ved selv å ta del i gjøremålene. Arbeidsoppgavene er forståelige og kan gi en mestringsfølelse. At dyra

må stelles og få mat er konkret og forståelig. For å få dette til kan det være nyttig å bruke

resonnement og pedagogisk tilnærming. Fordi det å forklare og gi informasjon når tingene er

aktuelle i livssituasjonen eller i samtalen kan skape endring. Den enkelte kan lære seg å bruke

sin tenkeevne bedre, også på områder som følelser, livsførsel og mellom-menneskelige

forhold (Evang, 1986). Dette kan føre til oppøving av ferdigheter, gi innsikt i virksomheten på

gården og få overføringsverdi til andre læringsmål og virksomheter.

Gårdbrukerne ser at trygghet, voksenkontakt, kontakt med dyr og fysisk arbeid er de viktigste

kvalitetene de kan tilby brukerne (Fjeldavli & Meistad, 2004). Innenfor Grønn omsorg kan en

legge til rette for tydelige rammer, men innenfor rammene kan det være åpent for dialog og

forhandlinger. Det er også viktig å finne en god balanse mellom trygge og tydelige regler, og

samtidig vite når det kan gjøres unntak fra de samme reglene (Skårderud, 2000). Gjennom en

gjensidig avtale med gården og for eksempel en kommune, får brukeren tilbud om å være på

gården noen timer per dag en eller flere dager per uke. Et gårdsbruk er å betrakte som et

småforetak og en produksjonsbedrift hvor hjem, fritid og næringsvirksomhet er samme sted.

Engasjementet hos gårdbrukeren kan gi andre referanser for brukerne i forhold til motivasjon

og ansvarstakning (Meistad & Nyland, 2005).

17

2.6 Dyr og natur

Menneskets kontakt med dyr og natur kan være et viktig bidrag for å gjennomleve vanskelige

situasjoner. Når det gjelder dyr, bør en skille mellom det at dyr utløser en positiv emosjonell

respons hos mennesket, og at dyret har en terapeutisk effekt (Berget & Braastad, 2008).

Gjennom positive erfaringer kan det utvikles relasjoner mellom mennesker og dyr. Slike

relasjoner kan oppstå gjennom at brukeren kan få representere seg selv, får respons og klarer å

samarbeide med sine omgivelser på en positiv måte. Dette kan utvikles gjennom å sikre

tilstrekkelig tid til relasjonsbygging, at man ser og bekrefter brukeren som en hel person og

tilrettelegger et tilbud innenfor ulike arenaer (Borg & Topor, 2003).

2.6.1 Dyr

Den første kjente beskrivelsen i moderne tid om bruken av dyr i terapi er datert tilbake til

1792, da William Tuke benyttet husdyr i behandling av mennesker på et asyl for sinnslidende.

Han erfarte at dyr kunne vekke til live positive følelser overfor andre mennesker og fungere

som en sosial katalysator mellom mennesker (Berget & Braastad, 2008).

Det pågår forskning om fysiologiske effekter av interaksjon med dyr. Om dyr som sosial

støtte og katalysator for å fremme kommunikasjon mellom mennesker. Det forskes også på

interaksjon med dyr for å fremme selvfølelse og mestring, og om interaksjon med dyr for å

fremme omsorgsevne og empati (Berget & Braastad, 2008). Deres forskning viser at flere

studier kan vise til positive effekter av interaksjon med dyr. Men fortsatt har man ikke et felles anerkjent eller empirisk støttet teoretisk rammeverk som forklarer hvorfor relasjonen

mellom menneske og dyr kan ha terapeutisk effekt. Sannsynligvis finnes det heller ikke én

forklaringsmodell som passer for alle brukergrupper, type intervensjon eller dyreart (Berget & Braastad, 2008). Det finnes lite dokumenterte studier om effekten av intervensjon mellom

mennesker som har psykiatriske diagnoser, og husdyr (Berget, 2006). Viser her til en av de

siste studiene innenfor Grønn omsorg, ved Pedersen (2011) som i sin doktoravhandling har

belyst Farm Animal-Assisted Interventions (AAI) in Clinical Depression. Dyreassistert

intervensjon med husdyr kan være en egnet arena for øket aktivitet og mestringsopplevelser

hos den enkelte. Dette kan synliggjøres gjennom de enkelte personenes praktiske

gjennomføring av en oppgave eller mestring i en situasjon, jamfør Jøranli & Hummelvolls

18

(2011) uttalelse om mellommenneskelige relasjoner i et trygt miljø. Resultatene tyder på at

interaksjon med husdyr gjennom arbeidsoppgaver gav framgang i arbeidslivets ferdigheter, og

la grunnlag for en positiv endring i den psykiske helsen. Dette til sammenligning med det å

bare ha kontakt med dyr (Pedersen, 2011).

Viser til en ny studie av Berget & Grepperud (2011), Animal-Assisted Interventions (AAI)

rettet mot psykiatriske pasienter med ulike sykdommer. Målet var å undersøke om behandlere

i psykisk helsevern har tro på at AAI har terapeutisk effekt på pasientene. Resultat fra denne

undersøkelsen viser at respondentene for de ulike sykdomsgruppene var positive og så nytten

av en slik tilnærming for alle gruppene. Denne studien om intervensjon kan bidra til å

identifisere behov for framtidig forskning med husdyr.

Johnson, Meadows, Haubner & Sevedge (2007) argumenterer for at aktiviteter med dyr kan

være en prosess som kan lette sinnets evne til å påvirke kroppsfunksjoner og symptomer.

Disse virkningene kan oppstå som følge av positive endringer i nevrokjemisk nivå.

En av grunnene til at husdyr kan være så betydningsfulle, er at dyr har en rekke helsemessige

fordeler utover sitt kjærlige kameratskap (Fine & Beck, 2010). De uttalte at man i samvær

med dyrene kan få en følelse av redusert ensomhet, noe som kan stimulere til samtale, jamfør

Forsling (2001). Fine & Beck (2010) uttaler også at ved å oppmuntre til berøring og gi

mennesket en kjærlig skapning å ta vare på, vil samspillet med dyr stimulere fysiske

reaksjoner som er svært nødvendig og viktig for mennesket, jamfør Johnson et al. (2007).

2.6.2 Dyr og terapi

Svensken Svein Forsling (2001) var både psykolog og travtrener. Han fikk tilbud om å bygge

opp en ny barneverninstitusjon, hvor han stilte krav om å kunne ansette like mange travhester

som behandlere. Hver klient fikk en hest de hadde ansvar for å trene og stelle. Dermed

forsvant problemet med at klientene rømte, noe de hadde slitt mye med tidligere. Som en

klient sa: -Jeg kan jo ikke stikke av, for hvem skulle da ta vare på hesten min? Klientene

brukte hestene til samtalepartnere når livet var vanskelig, jamfør Fine & Beck (2010) som sier at samvær med dyr kan stimulere til samtale. Forsling tror det er et ubenyttet potensial i bruk

av dyr i arbeidet med mennesker som har psykiske lidelser (Forsling, 2001). Dette gjelder

19

særlig for mennesker som er utrygge i kontakten med andre mennesker. Som ikke har så

mange ord, enten det skyldes traumatiske livserfaringer eller manglende utviklet evne til

empati. Da kan det være lettere å oppleve kontakt med og opparbeide trygghet til et dyr. Dette

kan senere overføres til kontakten med mennesker (Martinsen, 2011).

Gjennom arbeidet med foring av dyr, rengjøring av liggeplasser og å strø med sagflis får

brukeren nær kontakt med dyrene, jamfør Johnson et al. (2007) om at kroppsfunksjoner

påvirkes positivt gjennom aktivitet sammen med dyr. I arbeidet med husdyr, er det spesielt

funnet positive effekter for mental helse og sosiale evner. ”Animal Assisted Therapy” (AAT)

som forskningsfelt har kommet lengst i studier av personer med mentale lidelser som holder

hund, katt eller andre kjæredyr. Nå pågår systematiske studier av terapi med husdyr som ku,

geit, gris og hest. Terapi må innebære en systematisk bruk av dyret med en forholdsvis

forutsigbar effekt (Braastad, Berget & Ekeberg, 2004).

AAT er en målrettet intervensjon som innebærer at personell innen helsevesenet eller

sosialvesenet bruker et dyr som en del av jobben sin. En studie viser terapeuters og bønders holdning, kunnskap og erfaring fra AAT med husdyr i relasjon til mennesker med psykiske

lidelser. Her rapporterte terapeuter og bønder en ganske sterk tro på AAT generelt, og at

kontakt med husdyr kunne ha effekt i forhold til selvtillit og ansvarsevne, samt opplæring av

bedre samhandling med andre mennesker (Berget, Ekeberg & Braastad, 2008).

2.6.3 Natur

Naturopplevelser kan være viktige kilder til glede, og mange forteller at de opplever andre

kvaliteter ute i skog og mark enn inne i en idrettshall. Gleden over å oppleve planter og dyr,

ulike lukter, smak, syns- og hørselsinntrykk kan være viktige elementer av fysisk aktivitet

(Martinsen, 2011).

Ottosson (2007) har etter en egenopplevd krise beskrevet personlige erfaringer i sin

doktoravhandling. Han utviklet en interesse for hvilken betydning natur kan ha for vårt

velvære. Han forteller om en opplevelse og en følelse av ro og harmoni i naturen som var i

skarp kontrast til den usikkerhet og frykt som ofte kom over ham når han var inne i sykehuset.

En studie av personer som ble utsatt for en livskrise viste seg å rehabilitere raskere gjennom

20

kontakt og nærhet til natur enn det som er gjennomsnittlig tid til rehabilitering når det gjelder livskrise (Ottosson, 2007). Hans hypotese er at hvis en persons emosjonelle nivå er for lav, så

vil ingen reaksjoner oppstå. Personen vil ikke oppleve endring, men i stedet forbli på dette

nivået hvis han / hun ikke har tilgang til naturopplevelser, jamfør Nightinggales (1984) omtale

av variasjon. Dette får støtte i Gonzalez, Hartig, Patil, Martinsen & Kirkevolds (2009) studie som gir en teoretisk beskrivelse om hvorfor intervensjoner med Therapeutic horticulture (TH)

kan gi lindring ved klinisk depresjon. Attention restoration theory (ART), (oppmerksomhet

rettet mot en helende teori), kan være en metode for å løse trøtthetsproblemet hos deprimerte.

ART foreslår fire komponenter i miljøer som forbedrer restitusjonen fra

oppmerksomhetstretthet.

• Psykologisk distanse fra daglige oppgaver.

• Fasinasjon, en uanstrengt form for oppmerksomhet som blir engasjert i møtet med

miljøet.

• Opprettholde fasinasjonen i et rikt miljø på innhold og struktur.

• Erkjenne viktigheten av kampen mellom personens tilbøyeligheter, det pålagte kravet

til miljøet og den miljømessige støtten (Gonzalez et al., 2009).

I en ny studie fra Gonzalez, Hartig, Patil, Martinsen & Kirkevold (2010) belyser de effekten

av Therapeutic horticulture (TH) innenfor naturbaserte intervensjoner. De hadde som mål å

vurdere endringer i depresjonens alvorlighetsgrad. De fokuserte på personens

oppmerksomhetskapasitet og grubling ved klinisk depresjon. I tillegg undersøkte de endringer

i opplevelsene ved å være borte fra vante omgivelser, og bli fasinert gjennom andre

opplevelser (Gonzalez et al., 2010).

Denne tenkningen finner også støtte hos Berget & Braastad (2008). De sier at natur, som både

landskap og dyr, kan se ut til å tiltrekke seg vår oppmerksomhet på en uanstrengt måte. Den

tillater dermed hvile fra viljestyrt oppmerksomhet. Typisk for rekreerende miljøer er at de kan

gi et godt utgangspunkt for bevegelse og utforsking av miljøet. I tillegg kan de gi muligheter

for å gjenopprette evnen til senere effektiv funksjonering (Berget & Braastad, 2008).

Det stilles ofte spørsmål om naturen utmerker seg når det gjelder restituerende effekter. Hva

er det som får oss til å føle oss vel, slappe av og komme til hektene etter en stressende

hverdag? Problemer det her tas utgangspunkt i er hverdagslivets store krav til

informasjonsprosessering som kan resultere i mental trøtthet. Positive elementer folk opplever

21

i naturen synes å være nært knyttet til estetiske forhold som gir behagelige opplevelser, støtter menneskelig funksjonering, og gir en god kontekst for informasjonsbearbeiding (COST

Strategisk Workshop, 2007).

2.7 Fysisk aktivitet og friluftsliv

Fysisk aktivitet kan fungere som distraksjon som kan være en aktiv metode for å ta kontroll

over tanker og følelser. For at en aktivitet skal kunne gi distraksjon må den virke engasjerende

og helst gi en positiv forsterkning. Under aktiviteten fokuseres det på selve aktiviteten,

kroppsopplevelsen, og positive opplevelser ved at mål blir nådd (Martinsen, 2011).

Selv om fysisk aktivitet har mange positive elementer som glede, atspredelse og

helsefremmende effekt, er fysisk inaktivitet en del av hverdagen hos de fleste mennesker

med psykiske lidelser. Forklaringer på det relateres ofte til aktuelle lidelser. Ved fysiske

bevegelser kommer kroppen i gang, noe som også kan sette i gang bevegelse av tankene. Å

inneha det gode liv, kan innebære allsidige bevegelse (Martinsen, 2011). Disse elementene er

nå løftet opp på politisk nivå gjennom folkehelsepolitikken (Helse- og omsorgsdepartementet,

2003). Det legges stor vekt på fysisk aktivitet som innsatsområde i det helsefremmende og

forebyggende arbeidet. En aktiv livsstil er viktig for å utvikle og bevare skjelett og

muskulatur. Når aktivitet blir en del av hverdagen oppnås størst helsegevinst. Muskulaturen

kan fungere som et forsvar som gir en beskyttelse mot inntrykk eller forventinger utenfra.

Kunnskap om eksponeringsbehandling med gradvis økende vanskelighetsgrad brukes ofte ved

angstlidelser, og metoden kan være nyttig for brukeren å lære seg for å avlære

angstreaksjoner. Denne aktiviteten kan medføre reduksjon av muskelspenninger, og fysisk

aktivitet kan gi mulighet til full kontroll, og egen styring på hvor mye spenningsreduksjon en

tåler (Martinsen, 2011).

Som nevnt tidligere medfører arbeid med husdyr en fysisk gevinst som kan bidra positivt ved

at brukerne kjenner seg sterkere og har økt utholdenhet. Å være i fysisk aktivitet gir flere

kvaliteter, som for eksempel bedre balanse mellom søvn og hvile. Av noen titalls

befolkningsundersøkelser fra forskjellige land har de aller fleste rapportert en positiv

sammenheng mellom høyt nivå av fysisk aktivitet og lavt nivå av depresjon. Martinsen (2011)

beskriver hvordan brukere innenfor helsetjenesten bedømmer fysisk aktivitet som et viktig

22

behandlingselement. Det omtales som et alternativ eller supplement til samtaleterapi og

medikamenter som er de vanligste behandlingsformene (Martinsen, 2011).

Nordaunet (2008) viste i en norsk masteroppgave at fysisk aktivitet er et viktig element i

arbeid med husdyr. Tilnærmet alle deltakerne svarte at de har fått økt aktivitetsnivå

som resultat av å delta i tiltaket. Nordaunet viste videre at alle unntatt én deltaker hadde økt

mengde arbeidsaktivitet på slutten av tiltaket i forhold til tidlig i tiltaket.

Forskning viser at det gjenstår mye arbeid med å dokumentere de faktiske effektene av fysisk

aktivitet på mentale prosesser (velvære, stress, holdninger). Det er derfor et behov for

forskning der man måler affektive og kognitive prosesser, effekter av friluftsaktiviteter og

opplevelser. Videre at man integrerer og evaluerer slike effekter i lys av mer generell teori og

evidens om mental helse (Berget & Braastad, 2008).

2.8 Brukermedvirkning i Grønn omsorg

Brukermedvirkning er et sentralt tema i denne studien, noe som forutsetter et viktig samspill

mellom bruker og for eksempel arbeidsgiver. Dette er noe arbeidsgiver bør legge til rette for.

Brukerens egeninnsats vil bli viktig, samt å ha fokus på å skape et støttende miljø. En god

intervensjon som relateres til brukerens lidelse og mestringsevne kan sikre at brukeren

opplever mening i det som skjer. Utfordringene for å få til en god relasjon med brukeren kan

også tilskrives brukerens mentale tilstand, kommunikasjonsferdigheter og eventuell mangel

på motivasjon for behandling (Nysveen et al., 2011).

Brukermedvirkning i det psykiske helsefeltet speiler erkjennelsen av at brukeren faktisk er i

stand til å medvirke og ta medansvar for sin egen behandling. Brukerens medvirkning skal

sikres og ivaretas gjennom hele behandlingsforløpet. Medvirkning er en del av brukerens

behandling (Storm, Rennesund & Jensen, 2009).

Innenfor Grønn omsorg er brukeren aktivt med i planlegging. Dette kan være planlegging av

måltider og rengjøring, turer i marka med bikkjer, bærplukking, finne ro rundt et bål, eller

utendørs arbeid som gjærding, grasklipping og vedhogst. Brukeren gir gode tilbakemeldinger

på felles måltider. Det snakkes ofte rundt bordet om hjemmelivets ensomme spisesituasjoner

23

og dårlige matrutiner. Dette omtales også av Meistad & Nyland (2005) om å knytte bånd

mellom tilrettelagt sysselsetting og vilkårene for en opplevelse av sammenheng. Her kan for

det første gården som et avgrenset og oversiktlig miljø legge til rette for oversikt og

forutsigbarhet. For det andre kan samsvar mellom den enkeltes forutsetning og krav i

situasjonen, legge til rette for en følelse av håndterbarhet. Mye av arbeidet på gårdsbruk

knyttes til rutiner som bygges opp gjennom utprøving og refleksjon. Ved å gå inn i

disse rutinene, går brukeren trinnvis inn i en læringsprosess med mestring av stadig flere av

gårdens arbeidsoppgaver. Noe som etter hvert kan gi forståelse for de hensyn og målsettinger

som ligger bak rutinen. Rutinene på en gård blir ofte sammensatt av mange ulike gjøremål

som endrer seg gjennom året. Dette gjør at arbeidet kan oppleves variert, og at

utviklingspotensialet over tid kan være større enn i mange andre rutinepregede virksomheter

(Meistad & Nyland, 2005).

Den første brukerorienterte evalueringen ble gjennomført ved fem gårder i Vestfold med

tilrettelagt sysselsetting for mennesker med psykiske lidelser (Sørbrøden, Lerum & Lerum,

2000). Av nyere dato er en brukerevaluering av tilbud til mennesker med psykiske lidelser i

tre kommuner i Sør-Trøndelag (Bjørgen & Johansen, 2007). Den har tittelen: ”Bruker spør

bruker” som er et metodeverktøy. Det er utviklet for å inkludere brukerne i arbeidet med å

samle inn og analysere data for å få til kvalitetsforbedringer av ulike tiltak innen helse- og

sosialetaten. Ved at brukere med egen brukererfaring intervjuer brukere av en tjeneste, vil

relasjonen mellom forsker og informant bli kvalitativt forskjellig fra en tradisjonell

evaluering. Målsettingen er å oppnå en likemannseffekt ved at man intervjues av noen som

har lignende erfaring, slik at spørsmål og fortolkning av problemstillingene gjenspeiler

brukerperspektivet (Bjørgen & Johansen, 2007). Viser til en evalueringsrapport fra prosjektet brukermedvirkning som endringsmekanisme. Hovedmålet var å bidra til kvalitetsøkning i

psykisk helsevern gjennom økt brukerinnflytelse. Majoriteten av tjenestestedene viste positive

holdninger til økt brukerinnflytelse. De fleste fagfolk støttet prinsippet om at ”bruker spør

bruker” var positivt, og de hadde tro på at de ulike møtene kunne bli annerledes i positiv

forstand, og tryggere for møtedeltagerne (Andreassen & Grut, 2001).

I en ny miljøterapeutisk studie i psykisk helsevern av Nysveen et al. (2011), blir det påpekt av

Borg & Topor (2003) at tid er en kritisk terapeutisk faktor. Nok tid kan sette i gang brukerens egne prosesser, noe som kan legge grunnlaget for mer varige endringer. Et sentralt tema i den

miljøterapeutiske undersøkelsen var endring i miljøterapien, og av svarene fra respondentene

24

kan det tyde på at en av endringene var økt brukermedvirkning (Nysveen et al., 2011). I tråd

med lovforankrede rettigheter til å delta i sin egen behandling, skal brukerens deltagelse sikre

”en stemme” i beslutningsprosesser, noe som tilrettelegger for rettferdig brukerbehandling og

ivaretakelse av brukermedvirkning (Storm, Rennesund & Jensen, 2009).

Det finnes en del forskning internasjonalt som viser hvordan arbeid på gård kan bidra til

egenutvikling, læring og personlig helse, hvor studier av terapeutiske effekter ved omgang

med dyr og planter trekkes spesielt fram (Meistad & Nyland, 2005).

25

3.0 PRESENTASJON AV STUDIENS HENSIKT OG FORSKERSPØRSMÅL

Begrepet Grønn omsorg innebærer tilbud der ulike sider ved naturen nyttes for å fremme

menneskers helse og trivsel. Dyrestell er også et viktig bidrag innenfor Grønn omsorg, noe

som inkluderer mange aktiviteter samtidig. Tilbudet innebærer også tilrettelegging av tiltak

hvor bruker får øve på ferdigheter ved selv å ta del i ulike gjøremål. Det er gjort få studier om intervensjon med husdyr i landbruket, hvor psykiske lidelser har hatt fokus (Berget &

Braastad, 2008). Hensikten med denne studien har derfor vært å beskrive hvilken erfaring

brukere med psykiske problemer og/eller rusproblemer har fått gjennom deltagelse i Grønn

omsorg, som i denne studien omhandler arbeid på gård i samhandling med dyr og natur.

Dette leder til følgende forskningsspørsmål:

1.

Hva har det betydd for den enkelte bruker å delta i Grønn omsorg virksomhet?

2.

Har kontakt med dyr og natur hatt særlig betydning, og i så fall på hvilken måte?

26

4.0 METODE

4.1 Kvalitativ metode med innholdsanalyse

Hvordan et kvalitativt intervju skal planlegges, avhenger av temaet og formålet med

undersøkelsen. De tematiske spørsmålene ”hva” og ”hvordan” må besvares før man kan

spørre ”hvorfor” (Kvale & Brinkmann, 2009). Som datainnsamlingsmetode i denne studien er

det benyttet semistrukturert intervju ut i fra en intervjuguide.

Innenfor kvalitativ intervjuforskning legges det stor vekt på intervjuet som metode. I følge

Kvale & Brinkmann (2009) innehar en metode et sett med regler. Intervjuet kan her

gjennomføres mer mekanisk, og intervjueren følger standardiserte regler med minimalt av

personlig skjønn. Ved kvalitative forskningsintervju produseres kunnskap sosialt, det vil si

gjennom en interaksjon som oppstår mellom intervjuer og informant. Kvaliteten på de

produserte data i et kvalitativt intervju er avhengig av intervjuerens kunnskap om

intervjutemaet for å kunne stille gode oppfølgingsspørsmål, og intervjuerens personlige

ferdigheter. Praktiske ferdigheter i og personlig kunnskap om intervjuing er i stor grad bundet

til innhold og kontekst. Intervjuets medie er språket, og selv om viktige intervjuaspekter kan

verbaliseres, som formuleringen av spørsmål, er det vanskelig å verbalisere de non-verbale

aspekter av intervjuferdigheter, blant annet kunsten å kunne lytte tålmodig (Kvale &

Brinkmann, 2009). Det kvalitative forskningsintervjuet kan sees på som et håndverk hvor

intervjuerens evner, følsomhet og kunnskap blir avgjørende for kvaliteten på den kunnskap

som produseres. Håndverksmessig dyktighet kan forstås som mestring av en produksjonsform

som krever praktiske ferdigheter, og personlig innsikt ervervet gjennom utdanning og

omfattende praksis (Kvale & Brinkmann, 2009).

Dette kan også forstås gjennom Polit & Becks (2008) beskrivelse av kvalitativ metode. De

sier den styres av ulike disipliner, og hver disiplin har utviklet metoder for å håndtere

spørsmål som har interesse. Kvalitativ metode innebærer ofte en sammenslåing av ulike

datainnsamlingsstrategier. En generell beskrivelse av kvalitativ metode er at det er fleksibelt

og elastisk, og er i stand til å tilpasse seg det som kommer fram i løpet av en datainnsamling.I

tillegg kan den også belyses som en metode som gir en forståelse av helheten i det materialet

27

som fremkommer. I kvalitative studier er forskeren selv involvert og kan bruke seg selv som

et instrument i prosessen (Polit & Beck, 2008). Dette støttes også av Lundman & Graneheim (2008) som sier at forskeren veksler mellom nærhet og avstand i studier med kvalitativ

tilnærming, og er derfor mer deltagende i prosessen. Metoden gir mulighet for den enkelte

informant å fortelle åpent om opplevelser og erfaringer (Lundman & Graneheim, 2008). I

denne studien er noe av hensikten å få svar på hva kontakt med dyr og natur gir av

opplevelser hos den enkelte deltaker, noe den enkelte informant blir oppmuntret til å fortelle

om. Det semistrukturerte intervjuet brukes når temaer fra dagliglivet skal forstås ut fra

intervjupersonens egne perspektiver (Kvale & Brinkmann, 2009). Gjennom intervjuene håpet

forfatter å kunne bruke egen kunnskap og erfaring for å kunne tilrettelegge for dialog. En

dialog som kan gi gode svar som kan være med på å øke innsikten i hvordan deltakerne

opplever å være i Grønn omsorg.

Denne studien inngår i et større Forskningsprosjekt Mental Health promotion by Recovery-Oriented Green Care Services ved Høgskolen i Hedmark, som varer fra 2010-2013

(Høgskolen I Hedmark. Avdeling for folkehelsefag, 2010). Hensikten med prosjektet i sin

helhet er å bidra til økt dokumentasjon og vitenskaplig kunnskap. Og om mulige og

sannsynlige effekter av ulike former for Grønn omsorg i forhold til deltagernes psykiske

helse. Prosjektet ønsker å ha fokus på hvordan kunnskap kan nyttiggjøres i praksis, og de

sosioøkonomiske effekter knyttet til blant annet helseeffekter vil bli studert. Prosjektet i sin

helhet har flere kvalitative delstudier hvor en ønsker å finne økt forståelse av grønn omsorg

og vurdere om tilbudet er et godt tilbud for mennesker med psykiske lidelser og/eller

rusproblematikk, samt hvilke forutsetninger som i tilfelle må være til stede. Prosjektet ønsker

også å relatere Green Care Services til tradisjonelt psykisk helsearbeid og psykiatrisk

behandling, som et alternativ eller supplement. I dette prosjektet ble det sendt søknad til

Regional Etisk Forskningskomité (REK). Det ble laget spørreskjema om hvilken målgruppe

som var på gården, som ble benyttet ved telefonhenvendelse til tilbyderne (vedlegg 1). Videre

ble det utarbeidet mal for utvalg (vedlegg 2), intervjuguide (vedlegg 3), samtykkeerklæring

(vedlegg 4), informasjon til tilbydere (vedlegg 5), invitasjon til å delta med svarslipp om

deltagelse (vedlegg 6). Forfatter har hatt tilgang til å benytte disse dokumentene (vedlegg 1 –

6) (Høgskolen I Hedmark. Avdeling for folkehelsefag, 2010).

28

4.2 Deltagere

Til kvalitative forskningsintervjuer velges det ut hvem som skal intervjues. Antall

intervjupersoner kan ha en tendens til å være for lite eller for stort, et lite utvalg kan gjøre det vanskeligere å sikre troverdighet og overførbarhet, mens et stort utvalg kan gjøre det

vanskeligere å foreta en dyptgående analyse av intervjuene. Et generelt inntrykk fra nyere

forskningsintervju viser at det er bedre med få intervjupersoner, og heller bruke mer tid på å

forberede og analysere intervjuene (Kvale & Brinkmann, 2009).

Det ble i samarbeid med Høgskolen i Hedmark (Hihm) gjort utvalg av deltagere ut fra

kriteriene som er beskrevet i vedlegg 2. Dette på en slik måte at undersøkningsgruppen

representerer så stor spredning som mulig. Forskerne i delstudien ved Hihm hadde innhentet

oversikt over Grønn omsorg gårder fra kommunenes landbrukskontorer i Hedmark og

Oppland. Ut fra denne oversikten ble det tatt telefonisk kontakt med aktuelle gårder. Tilbud

ble kartlagt ut fra et spørreskjema som omhandlet hvilken målgruppe som var på gården

(vedlegg 1). Det ble gjort utvalg ut i fra kjønn, alder, erfaring innenfor grønn omsorg og

erfaring av gårdsbruk/tilsvarende. En viktig inklusjonskriterie for å få delta innenfor Grønn

omsorg var at deltager hadde psykiske problemer og/eller rusproblemer. Studien og studiens

populasjon er i hovedsak lokalisert til Hedmark og Oppland, og omfatter virksomhet innen

Grønn omsorg i disse fylkene. Studien har hatt fokus på Grønn omsorg i form av gårdsbruk

eller tilsvarende, og studiepopulasjonen i denne delstudien består av personer som har

gjennomført program knyttet til Inn på tunet, Grønt arbeid, Grønn omsorg eller lignende, og

personer som for tiden deltar i slike virksomheter (Høgskolen I Hedmark. Avdeling for

folkehelsefag, 2010).

Populasjonen for denne studien er den samme som er nevnt i forrige avsnitt. Det ble kartlagt

navn og adresse over mulige aktører som driver Grønn omsorg i det aktuelle området.

Inklusjonskriterier var at deltagerne måtte ha vært innenfor grønn omsorg minimum 3

måneder slik at de hadde litt erfaring. Også personer som hadde avsluttet innenfor 12 måneder

ble invitert til å delta. Under utvelgingen viste det seg at flere gårder ikke hadde aktiv drift

lenger, og at svært få gårder hadde tilbud som passet i forhold til studiets målgruppe. Det viste seg også å være vanskelig å få nok informanter innenfor den gitte målgruppen. For å få en

29

best mulig spredning ble det valgt ut 4 gårdsbruk, med fokus på innhold, antall plasser og

aktuelt problemområde. Eksklusjonskriterier ble gjeldende for de personene som intervjueren

eventuelt hadde hatt kontakt med i egen virksomhet, og intervju av deltakere i eget fylke. For

å ivareta konfidensialiteten i studien godt nok, ble derfor tre intervju gjort av Hihm ved

forskere i delstudien. En kan spørre seg om dette kan påvirke troverdigheten i oppgaven, noe

forfatter vil komme tilbake til i kapittelet om troverdighet. Forfatter av denne studien har selv gjort seks intervju.

Deltagere i denne studien inkluderte 10 personer fra start, 1 deltager kom ikke til intervju, slik at studien omfatter 9 kvinner/menn med psykiske problemer og/eller rusproblemer, i alder 18

til 64 år. Denne utvelgelsen ble også gjort i samarbeid med Hihm. Disse deltagerne hadde

deltatt, eller var aktive deltagere i en virksomhet innen Grønn omsorg som var knyttet til ett

gårdsbruk eller tilsvarende. Hver person er definert med et nummer som gir opplysninger om

kjønn, alder, årsak til deltagelse, tidspunkt for oppstart og eventuelt avslutning. Alle

personene i utvalget fikk skriftlig forespørsel om deltagelse i intervju, med en svarslipp som

skulle returneres til avsender (vedlegg 6). Det ble informert om hovedprosjektet som gjøres

ved høgskolen i Hedmark, om denne studien, om frivillighet til å delta i intervjuet og

muligheten til å trekke seg hvis ønskelig. Det ble sagt litt om innholdet i intervjuet. Hvor

intervjuet kunne gjennomføres og hvordan opplysningene ville bli brukt, ivaretatt og makulert

etter at studiet var ferdig.

De som samtykket ble kontaktet per telefon av forfatteren. Det ble på nytt gitt informasjon om

prosjektet ved Hihm, om denne studien, og praktiske avtaler om tid og sted for intervju ble

gjort direkte med den enkelte.

4.3 Datainnsamling

Datainnsamlingsmetode for denne kvalitative studien var semistrukturert intervju ut i fra en

intervjuguide (vedlegg 3), noe som ga intervjueren mer styring av de temaer som skulle

belyses i intervjuet. Deltagerne ble oppmuntret til å fortelle om sine opplevelser innenfor

30

grønn omsorg på en beskrivende måte. Eller som Polit & Beck (2008) sier det: at kvalitative

forskere forsøker å gjøre sine forskningsmetoder responsive, som vil si å være lydhør og

forståelsesfull til situasjonen og fenomenet som studeres.

Det kvalitative, seminstrukturerte intervjuet kan synes å være best egnet som

datainnsamlingsform. Blant annet for å få kunnskap om deltagernes subjektive erfaringer fra

deltagelse i virksomheter innen grønn omsorg. I tillegg å kunne fordype kunnskapen om

betydningen av denne erfaringen for den enkelte, hvilken personlig betydning den har hatt og

hvordan den intervjuede ser på sin livssituasjon, nå og fremover (Høgskolen I Hedmark.

Avdeling for folkehelsefag, 2010).

Innenfor forskningsprosjektet Mental Health promotion by Recovery-Oriented Green Care Services innledningsfase ble den semistrukturerte intervjuguiden til studiens kvalitative del utarbeidet. Den har vært et samarbeid mellom masterstudenter ved master i psykisk

helsearbeid og forskere innen prosjektet ved Hihm. For å muliggjøre en god nok analyse av et

relativt stort antall intervjuer, er spørsmålene rimelig avgrenset. Intervjuguiden ble utprøvd på

en relevant person som et pilotintervju før den ble tatt i bruk. Det var viktig at det skulle være en åpen og fri samtale der samtalen dreide seg om de temaene som på forhånd var definert.

Dette for å sikre at de som intervjuer samtaler om de samme temaene. Det var derfor lite

relevant å ha en pilotstudie i forkant (Høgskolen I Hedmark. Avdeling for folkehelsefag,

2010)

Intervjuguiden besto av 10 hovedspørsmål samt utdypende spørsmål for å innhente en dypere

forståelse, som for eksempel:

• Fortell om en vanlig dag på gården.

• Har kontakt med dyr og natur hatt særlig betydning for deg, og i tilfelle hvordan?

• Hva er/var det fine med å arbeide på gården?

• Var det tid til å snakke sammen?

Informantene fikk bestemme tid og sted for intervjuene som i hovedsak ble gjennomført i

lokaler knyttet til grønn omsorg virksomhet på de aktuelle gårdene. Bare ett intervju ble

gjennomført i informantens hjem. Det var et ønske fra informanten fordi det var mest

praktisk. Noen av intervjuene som er gjennomført i lokaler knyttet til gården er preget av støy.

31

Det var lytt mellom rommene hvor andre personer oppholdt seg i korte perioder. Slik sett var

dette et dårlig valg av lokale, fordi det virket forstyrrende under samtalen, men det var mest

praktisk i det at informantene hadde sin arbeidsdag der. I hovedsak var dette ikke noe

problem.

Før intervjuene startet ble det lagt vekt på å skape en rolig atmosfære med uformell prat. Det

ble på nytt gitt informasjon om hensikten med denne studien, om intervjuguiden, om at det

var frivillig å delta, og hvordan informasjonen blir tatt vare på og senere makulert. Det ble

snakket om at intervjuene skulle tas opp på bånd, noe ingen hadde motforestillinger til.

Samtykkeerklæringen (vedlegg 4) til å delta ble underskrevet før intervjuet startet. Intervjuene

varte fra 36 minutter til 1 time og 36 minutter, og de ble tatt opp på bånd.

Etter at intervjuene var gjennomført, fortsatte arbeidet med å bearbeide alle opplysningene.

Det ble brukt tid på å høre gjennom intervjuene for å få en oppfrisking, og finne tilbake til

varheten i situasjonen. Det er viktig å ikke tenke på intervjuene som transkripsjoner.

Intervjuene er levende samtaler, og en må forsøke å bevare den vare kommunikasjonen som

ble opprettet i møtet mellom informant og intervjuer. Transkripsjonen bør tjene som middel,

eller som verktøy for fortolkningen av det som ble sagt i intervjuene (Kvale & Brinkmann,

2009). Intervjuene ble transkribert ord for ord i løpet av juni 2011, og klargjort for

analysearbeid i august samme år.

4.4 Analyse

Formålet med innholdsanalyse er å avdekke meningen med spørsmålet, og få fram tidligere

antagelser. Analysen er avhengig av hvordan forskeren tar i bruk sensitivitet overfor den

informasjonen som er gitt, og hvordan analyseverktøy beherskes. Noen av de analytiske

verktøyene, som for eksempel koding, er utviklet gjennom praksis uten teoretisk grunnlag,

mens andre har direkte utspring fra ulike filosofiske ståsteder (Kvale & Brinkmann, 2009).

Forfatter velger også å bruke Lundman & Graneheims (2008) beskrivelse av viktige begrep

som brukes for å belyse analyseprosessen ved kvalitativ innholdsanalyse. De trekker spesielt

fram valg av analyseenhet. Og sier videre at en analyseenhet bør være stor nok til å kunne

32

utgjøre en helhet, men liten nok til å kunne håndteres i analyseprosessen. En fordel med

kvalitativ innholdsanalyse er at metoden kan benyttes ved ulike hensikter, for eksempel til et

datamateriale med varierende kvalitet og til forskerens erfaring og kunnskap (Lundman &

Graneheim, 2008). Kvalitativ innholdsanalyse kan gjennomføres på ulike abstraksjons- og

tolkningsnivå. En analyse som holder kontakten med den transkriberte teksten gir en

beskrivelse av det egentlige innholdet. Å arbeide for tekstnært kan føre til at en mister

helheten på grunn av detaljer i kodingen, derfor er en viss grad av abstraksjon og tolkning

nødvendig for at resultatet skal bli forstått og oppleves meningsfullt (Lundman & Graneheim,

2008).

Ved å benytte kvalitativ innholdsanalyse, tar forfatteren i bruk en fortellende og beskrivende

metode for å redegjøre for det datamaterialet som er fremkommet. Hensikten med analysen er

å finne sammenheng mellom data og lesbare resultater gjennom beskrivning og tolkning av

datamateriellet, samt finne en mest mulig helhetlig forståelse. En tekst i analysedelen må sees

i sammenheng, noe som innebærer at tolkningen av intervjupersonenes fortellinger bør gjøres

med bevissthet om deres personlige historie, livsvilkår, og rådende kultur (Lundman &

Graneheim, 2008).

Etter transkribering ble det gjort en verifisering av den transkriberte teksten opp mot noen av

lydopptakene, og intervjuene ble lest gjennom flere ganger for å få en mest mulig helhetlig

forståelse. Meningsenheten i teksten ble forkortet med vekt på at tekstens betydning ikke

skulle bli forringet. Denne teksten endte opp i en kondensert meningsenhet, og ble videre abstrahert og merket med en kode. For å finne fram til de utvalgte kategoriene og sub-kategoriene måtte forfatter gjøre mange søk fram og tilbake i meningsenheten. Dette for at

forfatter skulle bli mest mulig sikker på at den skrevne teksten inneholdt det som var blitt sagt i intervjuet, jamfør Lundman & Graneheim (2008). Forfatter oppdaget flere ganger å ha tolket

i teksten slik at den fikk feil ordlyd og innhold. Den skrevne teksten var annerledes enn det

som var blitt sagt i intervjuet. Gjennom dette arbeidet kom det fram mange begreper som

delvis hadde likt meningsinnhold. For å systematisere disse begrepene ble det nødvendig å

samle de begrepene som kunne forstås mest mulig likt. Velge ut et begrep som kunne være

dekkende for disse og framstå som en kategori.

33

Eksempel på meningsenhet, kondensert meningsenhet, kode, sub-kategori og kategori er vist i

tabell 1. Gjennom analyseprosessen vil det være en bevegelse frem og tilbake i teksten, og det

er viktig å ha visualisert en ”synlig tråd” gjennom arbeidet (Lundman & Graneheim, 2008).

Henviser til tabell 1 i teksten som viser stegene i denne analyseprosessen.

Tabell 1. Eksempel på analyse av tekst.

Meningsenhet

Kondensert

Kode

Sub-kategori

Kategori

meningsenhet

3.M: Kan du fortelle meg litt Har litt erfaring

Erfaring fra tidligere. Erfaring fra

Stelle dyr

om en vanlig dag på gården? med gårdsdrift fra Positivt inntrykk av

gård, positivt

Som det første inntrykket du tidligere. Han

gården.

inntrykk nå.

fikk da du kom hit, og

fikk et positivt

Stelle dyr daglig.

Steller dyr

begynte å jobbe?

inntrykk av

hver dag.

I: jaa, nei altså eehh, jeg har

gården.

litt erfaring fra gardsbruk før Det er tradisjonell

da, så je har jo, så je hadde

gårdsdrift, stell av

jo så vidt prøva det, lang

dyr er obligatorisk

pause, men eee inntrykket

hver dag. Gården

va, det va positivt det, det

har få dyr, men

var det

flere sorter.

3.M: mmm, hva gjør dekk

på gården?

I: nei, altså det er e, mumle,

tradisjonelt gårdsarbeid

egentlig. Pause, det starter

dagen med stell av dyr da,

det er liksom obligatorisk,

lyder, det ligg der hår dag

liksom,

M: mmm

De ulike kodene ble sammenlignet ut i fra forskjeller og likheter, og sortert i kategorier og

underkategorier som etter hvert utgjorde et manifest innhold. Den underliggende meningen,

eller det latente innholdet av kategoriene, ble formulert i et tema (Graneheim & Lundman,

2003). Å lage et tema er en måte å binde sammen underliggende innhold fra flere kategorier

(Lundman & Graneheim, 2008). Eksempler på tema, kategorier og under-kategorier er gitt i

tabell 2.

34

5.0 TROVERDIGHET

I kvalitativ forskning brukes begrepene troverdighet, pålitelighet og overførbarhet til å

beskrive ulike aspekter av troverdighet. Troverdighet handler i første omgang om valg av

hvilket fokus studiet skal ha, valg av kontekst, deltakere og metode for datainnsamling. I

denne studien bidro informantenes ulike kjønn og alder til en god variasjon av ulike

opplevelser og erfaringer. Å velge den mest hensiktsmessige metoden for datainnsamling og

mengde data er også viktig for å etablere troverdighet. En kritisk faktor for å oppnå

troverdighet er å velge den mest egnede meningsenheten, finne innholdet som gir best mulig

beskrivelse. Både for brede og for snevre meningsenheter gir en risiko for å tape betydningen

i teksten i løpet av kondenserings- og abstraksjonsprosessen. Troverdighet av

forskningsresultater er også avhengig av kategorier og temaer som framkommer gjennom

analysedelen. Troverdighet er også hvordan man dømmer likheter innenfor og forskjeller

mellom kategorier. En måte å nærme seg dette på er å vise representative sitater fra den

transkriberte teksten (Graneheim & Lundman, 2003). Resultatet i en intervjustudie kan ikke

være uberørt av forskeren eller forskerens førforståelse. Dette fordi forskeren i samspillet som

oppstår under intervjuet blir delaktig og dermed påvirker teksten (Lundman & Graneheim,

2008).

Når det gjelder oppgavens pålitelighet er det viktig at den kondenserte meningsenheten

inneholder det informanten har sagt, slik at informasjonen som kommer fram er til hjelp i det

videre arbeidet med koding og kategorisering. Graneheim & Lundman (2003) antar at en tekst

alltid involverer flere betydninger, og at det alltid vil være en viss grad av tolkning forbundet med teksten. Dette er et sentralt problem når det diskuteres pålitelighet av funn i kvalitative

innholds analyser.

Ifølge Lincoln & Guba (1985), vil pålitelighet avhenge av i hvilken grad data endres over tid og hvilke endringer som er gjort gjennom forskerens avgjørelser under analyse prosessen.

Hvis funn i en studie gir mening og sammenheng, har studiet en større mulighet til å oppnå

overførbarhet. Leseren har en avgjørende rolle her. En rik og livskraftig presentasjon av

funnene, sammen med passende sitater, vil også styrke omsetteligheten (Graneheim &

Lundman, 2003).

35

I intervjudelen ble det nødvendig å bruke oppfølgingsspørsmål for å få en bredere forståelse.

Oppfølgingsspørsmål kan for eksempel være å gjenta de viktige ordene i et svar, for på denne

måten å invitere til nærmere utdypning (Kvale & Brinkmann, 2009). Dwyer, Andershed,

Nordenfelt & Ternestedt (2008) beskriver oppfølgingsspørsmål som for eksempel: Hva gjorde

du da? Hva synes du om det?

For å ivareta troverdigheten og påliteligheten har forfatter i denne studien transkribert teksten, lest gjennom teksten flere ganger, og gjenhørt de enkelte lydopptakene fra intervjuene. Dette

for å få en større innsikt i de enkelte intervjuene, og bedre kunne sortere ut det den enkelte

informant faktisk har sagt. I studiens resultatdel blir det henvist til sitater som er hentet fra meningsenheter i den transkriberte teksten.

Den semistrukturerte intervjuguiden (vedlegg 2) er utarbeidet og beskrevet av Høgskolen I

Hedmark. Avdeling for folkehelsefag (2010). Den er plassert under datainnsamling i denne

studien. Spørsmålene var relevante i forhold til målgruppen og i forhold til hensikten med

oppgaven. Det kunne ha vært nyttig for forfatter å vært med under utarbeidelsen av

spørsmålene, for å fått mer eierskap til spørsmålene. Gjennom intervjuene opplever forfatter

likevel å ha fått belyst hensikten med oppgaven.

Forfatter mener at troverdigheten i studien ikke er svekket av at en annen forsker

intervjuet tre informanter. Dette kan begrunnes med at begge intervjuerne benyttet

samme intervjuguide som la grunnlag for en relativt lik samtale. For å kunne ivareta

troverdigheten og autentisiteten må forskeren gi et innblikk i hvordan datasamlingen fant sted

(Nortvedt, Jamtvedt, Graverholt & Reinar, 2008). Forfatter av denne studien opplever å ha

fått et visst innblikk i dette gjennom den transkriberte teksten fra disse intervjuene. Denne

transkriberte teksten er videre benyttet under analysearbeidet i oppgaven.

36

6.0 FORSKNINGSETIKK

Denne delstudien ble, sammen med hovedprosjektet ved Høgskolen i Hedmark, sendt til

Regional Etisk Forskningskomitè (REK) for godkjenning, og deltagelse bygger på informert

samtykke. Søknaden for hele prosjektet har NSD-nummer 26282/3/JSL, godkjent 06.04.11.

Delstudiene trengte ikke REK-godkjenning. Et informasjonsbrev om studien ble sendt til de

som var aktuelle for intervju (vedlegg 6). I brevet fremgår det at det er frivillig å delta og at man kan trekke seg fra deltagelse når som helst. Samtykkeerklæring for deltagelse er skriftlig.

Deltakeren fikk informasjon om at datamaterialet kommer til å bli behandlet konfidensielt.

Innspilte lydfiler vil bli oppbevart på en egen ekstern harddisk og oppbevares sikkert, slik at

personer utenfor prosjektgruppen ikke kan få tilgang til dem. Lydfilene slettes etter at studien

er gjennomført og rapportert. Ingen personer vil kunne bli identifisert i utskrifter eller i

publisering fra studien. Ansvarlige forskere er omfattet av taushetsplikt i sin yrkesvirksomhet

(Høgskolen I Hedmark. Avdeling for folkehelsefag, 2010).

Helsinkideklarasjonen (2010) er fulgt. I den siste utgaven av deklarasjonen er åpenhet rundt

finansiering av forskningen vektlagt. Videre framheves plikten til å publisere, uavhengig av

positive eller negative resultater. Pasientenes rettigheter blir bedre ivaretatt enn tidligere. Det stilles strengere krav til samtykke og frivillighet. Den nye Helsinkideklarasjonen finnes på

www.legeforeningen.no.

Gjennom ICNs etiske regler for sykepleiere beskrives fire hovedelementer som trekker opp

normene for etisk forsvarlig holdning og handling. I denne studien beskrives en av disse:

Sykepleieren skal i sitt arbeid søke å skape et miljø der menneskerettighetene og

enkeltmenneskets, familiens og samfunnets verdier, skikker og tro respekteres (Norsk

sykepleierforbund, 2001). Dette får støtte av Nortvedt & Grimens (2004) tenkning om at

helsefaglig praksis kjennetegnes ved omtanke i situasjoner hvor det er kvaliteter ved selve

tilstedeværelsen som er viktig. De har fokus på tillit og tillitens plass i helsevesenet, og mener det er behov for refleksjon over forbindelser mellom tillit, sårbarhet og makt. Tillit og

sårbarhet er mye diskutert i helsefaglig litteratur, makt blir lite diskutert. Personer som viser tillit kan fort bli sårbare, og dermed lettere utsettes for maktbruk (Nortvedt & Grimen, 2004).

I denne studien belyses Grønn omsorg som en arena for faglig virksomhet. Det gis gode

37

beskrivelser av estetiske opplevelser gjennom blant annet kontakt med natur. Litteraturen

viser til positive holdninger i møte med Grønn omsorg som et tiltak og gir mange gode etiske

betraktninger, jamfør Ottossons (2007) beskrivelse av egne opplevelser i hans

doktoravhandling.

I et forskningsintervju kan det ofte oppstå etiske spørsmål. Dette kan handle om at

maktrelasjonen mellom intervjuer og respondent er forskjellig, og at intervjupersonen som

regel er den relativt sterkeste parten. Selv om kvalitativ forskning beskrives som en praksis

som bygger på tillit, empati og mulighet til å utveksle synspunkter, kan det være viktig å være

bevisst disse rollene når en gjennomfører intervjuer (Kvale & Brinkmann, 2009).

Omsorgsmoral kan også ha å gjøre med hvordan vi bruker makt, og at makt inngår i alle

avhengighetsrelasjoner. Det hviler et stort ansvar på sykepleierne når det gjelder å forvalte

denne makten til beste for pasienten. Det framheves ”prinsippet om ansvaret for de svake”, og

at sykepleieren skal handle til den svakes beste (Martinsen, 1991). Dette finner støtte i

yrkesetiske retningslinjer for sykepleiere om faglig, etisk og personlig ansvar for egne

handlinger og vurderinger, samt respekten for det enkelte menneskets liv og iboende

verdighet (Norsk sykepleierforbund, 2005). Anonymisering er gjort gjennom konsekvent bruk

av brukeren, noen, de.

38

7.0 RESULTAT

I dette kapittelet presenteres funn fra intervjuene som ble gjort i samhandling med brukerne

ved de ulike gårdene. Gjennom analysen av de ni intervjuene kom det fram flere kategorier.

Disse er bearbeidet ned til fire kategorier og ett tema som ble beskrivende for de erfaringene

brukerne fikk gjennom sin deltagelse i Grønn omsorg (tabell 2).

Tabell 2 illustrerer tema, kategorier og sub-kategorier

Tema

Å komme i balanse

Kategori

Å være i naturen

Å være sammen

Å bli fysisk sliten

Å føle seg

med dyr

verdifull

Sub-kategori

Betydning av

Nærhet til dyr

Kunnskap og

Bekreftelse

naturopplevelse

Stelle dyr

erfaring

Betydningsfull

Arbeid i skogen

Styrke og

Sterkt selvbilde

Arbeide med jorden

utholdenhet

Resultatene består av ett tema, Å komme i balanse.

Gjennom Graneheim & Lundman (2003) sin redegjørelse av tema forsøker man å gjøre en

beskrivelse. Den underliggende mening, det vil si det latente innholdet i kategoriene

formuleres til et tema. Et tema kan ha flere betydninger, å skape tema er en måte å koble den

underliggende betydningen sammen i kategorier. Et tema kan også være en tråd av den

underliggende mening som går gjennom den kondenserte meningsenhet, koder eller

kategorier, på en fortolkende måte. Et tema svarer på spørsmålet ”Hvordan?”

Johansson,A., A. Anderzen-Carlsson, A. Åhlin & B. Andershed (2010) beskriver noe av det

samme i sin analyse, hvor tema ble den underliggende mening i resultatet. De benyttet

spørsmålene fra intervjuene for å illustrere innholdet i temaene.

Sentralt i brukernes erfaring var hvordan de opplevde å være i en sosial sammenheng og ha

noe meningsfullt å gå til. Dette førte til bedring av den enkeltes hverdag som for eksempel

forskjell på fridag og arbeidsdag. Brukerne har gjennom intervjuene fortalt om innholdsløse

dager med angst, depresjon, ensomhet og perioder med høyt alkoholforbruk. Disse

problemstillingene ble ofte styrende for deres aktivitetsnivå, hvor lite impulser utenfra og lite initiativ gjorde sitt til at de tilpasset seg hverdagen slik den var. Gjennom sin beskrivelse av

historien og de opplevelser og erfaringer de har fått ved å delta i Grønn omsorg, synliggjøres

39

et håp for en endret framtid. De uttrykker endringer i eget liv, de trives på gården, de har fått et fellesskap, de har lært nye praktiske ferdigheter og beskriver personlige endringer. Det kan

virke som om de har et selvbilde i positiv forandring.

Å komme i balanse kan her sees i sammenheng med å ha noe meningsfullt å fylle dagen med.

Kjenne at kroppen kommer i bevegelse, at det finnes styrke i muskulaturen og at kreftene

kommer tilbake. Samtidig treffe andre som en kan snakke med og som forstår hvordan

hverdagen kan være. Få respons på seg selv, og kjenne seg betydningsfull.

7.1 Å være i naturen

Brukerne har mye positivt å si om utearbeid, som for eksempel skogsarbeid og gjerding. De

oppgir å ha sittet mye inne, og hatt en hverdag med lite innhold. Å få bruke kroppen i arbeid

settes høyt, men også rene naturopplevelser er prisverdige. Det kan være stemning rundt et bål

eller varmen i fra solen.

Hvis det er sol her i byen så er det bare sol og varmt, men e, når jeg er på gården, og

det er sol, er det bare godt å være ute, alt er bare godt på en måte (Informant 1).

7.1.1 Betydning av naturopplevelse

Naturopplevelser har vært et gjennomgangstema fra brukerne. Noen av dem forteller om

rideturer i terrenget, om eventyraktig naturopplevelse fra rideturer i løssnø, eller om den gode

følelsen når en har mestret å hente seg en hest for å kunne ri. De sier det er godt å komme seg

ut, og forteller at det ofte har vært vanskelig.

De forteller om enkelte dager hvor det ble kjøreturer med hest og vogn eller slede, og

beskriver en fryd over å få være til stede i en slik sammenheng. Gjennom en slik opplevelse

dukker det gjerne fram minner fra barndommen, særlig fra de brukerne som er godt voksne.

”Noen ganger spente vi for en liten slede og kjørte opp i skogen og hentet tømmer med

hest på gamle måten” (Informant 9).

40

Brukerne prøver å formidle den stillheten de føler på når de er ute i skogen. Det er fredelig å

høre vinden blåse og fuglene kvitre. Dette beskrives som en god følelse. Andre nevner turer ut

i naturen med sanking av bær, sopp eller en topptur. De snakker om hvordan sol og varme

oppleves i nærhet til naturen, samt fellesskapet når de spiser ute rundt et bål.

Disse områdene beskriver den gode selvopplevelsen, som videre er med å skape glede og

motivasjon. Frisk luft og værforandringer har blitt nevnt, samt at en kan kjenne lukten av vår,

og kan føle seg i bedre form, noe som kjennes godt.

”Når jeg er hjemme og inne og det er stille, er det en ekkel stillhet, nesten skummelt.

Men når jeg er der og det er stille så er det bare godt” (Informant1).

7.1.2 Arbeid i skogen

Noen brukerne har vært med på vedproduksjon til gårdens eget forbruk, og for salg. De har

hogget ved i skogen, og ofte brukt hesten for å dra veden fram til gården. Veden har de kløvd

med vedklyver, stablet den i rekker, og levert noe til kjøpere. Dette oppgis som positivt, fordi

de liker deltagelse i uteaktivitet. Slikt arbeid er tungt, særlig når det er mye snø, noe som

krever at de må finne løsninger sammen.

”For det trur je folk har godt av, å røre på seg, det virker positivt på hode og kropp”

(Informant 5).

De har også fått prøve å tømmekjøre med hest og lunnedrag, noe de syntes var moro. De har

gjennomført motorsagkurs og lært hvordan de skal felle trær, og vært med og lunnet fram

tømmer med hest.

Selv om hesten var veldig umulig første dagen, (latter), nekta å dra, så det ee. Men da

får du litt trening, og da, for det er skikkelig tungt og masse snø, og du skal kviste og

felle og sånn, men det er veldig moro (Informant 4).

41

7.1.3 Arbeide med jorden

På gården dyrkes det mest gras, og litt potet. Noen brukere liker å arbeide med jorden og gir

flere gode eksempler på det, blant annet så kan det være moro å luke ugras på et jorde når det

er flere som arbeider sammen. En annen liker bedre å arbeide alene i kjøkkenhagen, og har

satt poteter. Det oppleves godt å drive for seg selv, og når en luker i kjøkkenhagen, kan det gi

rom for refleksjon som setter i gang tanker og nye løsninger.

”Jeg liker å drive i jorden også, og nå har hun fått pløyd opp en liten kjøkkenhage. Ja

jeg driver gjerne i jorda” (Informant 9).

Brukerne sier at å arbeide på gård er meningsfullt, og de trives med at det er variert utearbeid.

Noen ulike aktiviteter på gården er for eksempel våronn, og brukerne har flere roller under

våronnarbeidet. Arbeidsgiveren ber dem om å sette riktig utstyr på traktoren og pløye opp et

jorde, noe som gjelder for de som har fått opplæring. Andre forteller at de deltar i

steinplukking, et gjøremål som er greit.

”Jeg får rørt litt på meg, og blir liksom sliten, jeg har vel ikke forandra meg så mye

egentlig, blitt mer positiv kanskje” (Informant 1).

7.2 Å være sammen med dyr

Noen av de som deltar innenfor Grønn omsorg har aldri hatt nærkontakt med store dyr

tidligere, og har en viss spenning knyttet opp mot det å gå inn til disse dyrene. Bare en av

brukerne har oppgitt lukt som et problem, men dette var knyttet opp til en spesiell

arbeidsoppgave som gjøres en til to ganger i året.

”Ja det er ikke bare at det lukte vondt, altså, når det første laget er tatt bort, så får du

den midt i trynet liksom. Du blir vant med det, (latter)” (Informant 4)

7.2.1 Nærhet til dyr

Dyrene oppleves som et svært positivt element for å ha det bra i arbeidet på gården, bortsett

fra en person som kun hadde sporadisk kontakt med en hund på gården. De andre brukerne

42

sier at tilbudet på gården hadde vært uaktuelt hvis det ikke var dyr der. Det sies at ansvar for å

stelle dyr også gir mulighet for kontakt med dyrene, noe en ikke kan bli lei av.

”Dyra er ikke så kompliserte å væra i lag med, så kanskje (mumling), å væra i lag med

andre mennesker det er litt mer, kan fort bli komplisert” (Informant 3).

Brukerne har registrert at enkelte dyr liker å bli stelt, mens andre ikke. Dette merker de godt

fordi dyrene følger etter for å bli klappet mer, eller de går unna. Det fortelles at dyrene

kommer bort til dem, snuser og legger hodet på brukerens skulder. De ser det spesielle i hvert

dyr, og opplever at dyrene gir mye respons. Disse brukerne opplever at dyrene er nysgjerrige,

og at de liker omsorg. Andre beskrivelser er at dyrene koser seg og blir helt borte. Det kjennes

godt å kunne gjøre noe og få noe tilbake. De snakker om betydningen av å få positiv respons

på den omsorgen som blir gitt til dyrene, og føler dette gir bekreftelse tilbake på seg selv. Det oppleves som om enkelte trives bedre med hester og sauer, og at de får bedre kontakt med

hesten. De føler seg så rolig når hesten kommer bort til dem, føler at hesten har tillit til dem

og blir glad for det. Det sies at det aller koseligste er å være sammen med dyr, kuer er ikke så

skumle likevel, selv om de hoster.

”Men alikavel, så gir det en sånn, en god indre følelse liksom, å væra i fjøset og, (lang

innpust), vara i hopes med dyr” (Informant 3).

Brukerne opplever og beskriver at det er enklere å være sammen med dyr enn mennesker. Dyr

er bare naturlige, de opplever en indre ro sammen med dyrene som igjen gir en slags

meditasjon. Noen oppgir å være veldig glad i dyr, og sier at nærkontakt med dyrene bidrar til

at en føler seg bedre.

Brukerne sier at sanser som aktiviseres i samvær med dyr er vanskelig å sette ord på, det

snakkes om opplevelse av godhet eller mestring i kontakt med dyrene. En psykisk gevinst ved

å være i nær kontakt med dyrene oppgis flere ganger av brukerne, samt opplevelsen av at de

får god kontakt med dyrene og føler at dyrene har tillit til dem. Denne nærheten til dyrene gir

dem en spesiell indre ro, en god indre følelse.

For en ku kan ikke akkurat gjøre så mye for meg på den måten, sånn fysisk, men

psykisk såe kan faktisk en ku, (myk latter), gjøre dagen min ganske bra. Det gjør noe

med meg at faktisk kua vil at jeg skal stå der å klappe, og at den står stille der uten å

gjøre noe (Informant 1).

43

De har ikke tenkt så mye på hvorfor kua kan gjøre dagen ganske bra, men tenker at det er noe

som skjer mellom mennesker og dyr. Kua vil bli klappet – det gjør noe med mennesket.

7.2.2 Stelle dyr

Innenfor Grønn omsorg er dyrestell et viktig område. Dette oppleves som et forutsigbart

arbeid, fordi det innebærer en daglig aktivitet som over tid blir en kjent og trygg aktivitet. De starter dagen med å stelle dyr, som er å fore alle dyrene. Det innebærer å gi kalvene melk av

flaske eller fra bøtte, gi kraftfôr, sørge for at dyrene har mat på forbrettet, pusse og strigle

hestene, og sørge for at de har vann i karene sine når de er ute. Det fortelles om forberedelser

før de kan slippe dyrene ut på beite, som for eksempel reparasjon av gjerder og grinder.

Brukerne sier at man kan ha det fint sammen med dyr, gjøre noe, og føle at en gjør noe.

Men det er klart jeg har, ee respekt, både for store kuer og store hester, det skal en jo

ha, for det, (mumling), og dyra merker jo hvis du er usikker å, da blir dom usikre og på

en måte (Informant 3).

Det oppfattes som om brukerne opplever å ha utbytte av gjøremål med dyr og fjøsstell, noe

som ofte nevnes i svarene. Det er allsidig gjøremål som gir en fysisk kontakt med dyrene

under foring måking og strigling, og en mulighet for å oppleve godheten som ligger i denne

nærheten.

”Jeg synes jeg ser at kuene, også de er helt spesielle individer, hver og en. Jeg synes de

gir innmari mye, jeg kunne gå bare der og kose og klappe” (Informant 9).

Brukerne sier det er mye arbeid å holde det rent, måke møkk og strø, men at dette arbeidet gir

en god slitenhetsfølelse. Når de er flere om oppgaven går det lettere, hvor fellesskapet og det

å få til noe sammen står sentralt. Gjøremålene oppleves som viktige og sosiale, og de gir gode

rutiner det er godt å leve med. Noen brukere oppgir at dyrestell er et gjøremål som bare må og

skal gjøres daglig. Det sies at det er godt at det er noen der. Noen man kan gjøre noe for, og

som på en måte gjør noe tilbake. Fordi, når man får være der og hjelpe til, så får man på en

måte noe tilbake uten å få noe tilbake.

”Ja, det er veldig mye jobb, (latter), og man blir veldig sliten hvis man faktisk skal

jobbe ordentlig, og det tar lang tid å få alt ordentlig gjort ”(Informant 1).

44

Arbeidet i fjøset kan gå litt for fort, men å stelle dyrene er kanskje bedre enn andre ting. Det

er gøy å stelle kalvene. Brukerne opplever at kalvene gir mer kontakt og er mer sosiale enn

kuene. Noe som gir brukerne mer trivsel og fører til at de gleder seg til å komme tilbake til

gården.

7.3 Å bli fysisk sliten

Fysisk arbeid oppgis å være god terapi hvis humøret er dårlig, og er noe av det som er det

positive med gården. Det gir både arbeidsdager og fridager, noe som skiller dagene fra

hverandre. Uteliv med reparasjoner av maskiner og redskap blir nevnt som positive

arbeidsoppgaver, samt vedlikehold av ulike innretninger som for eksempel gjerder.

Så er det kanskje noe vedlikehold ta noe gamle, nnn i går så drev vi med gjerding da,

for å kunne slippe ut hesta og dyra, har satt noen poteter faktisk, rett oppi der, eee, så

det er mye trening, så det synes je er positivt (Informant 5).

7.3.1 Kunnskap og erfaring

De setter pris på at aktivitetene er individuelt tilrettelagt, og at det ikke er noen form for tvang i tiltaket. De belyser ofte den sosiale verdien av å være i et opplegg med Grønn omsorg. Det

snakkes positivt om fellesskapet under måltider, kontakten de får med hverandre og ledelsen,

samt god oppfølging. Noen har blant annet medarbeidersamtale. De får gjennom dette en

tettere kontakt med arbeidsgiver, samt en dialog som handler om deltagelse. Det blir samtalet

om den enkeltes ønsker framover, og eventuelle ønsker om tiltak utenfor gården. Dette kan

være en god metode for den enkelte å lære seg grensesetting i trygge omgivelser, og planlegge

gjennomførbare tiltak framover. Brukerne beskriver å ha kjent litt mer på hvordan livet

kjennes, og opplever å få tenke litt mer. De sier at det er fint å komme til et sånt sted mens de leter etter ny retning framover. Det oppfattes som om det er positivt at veien videre kan

utvikles i samarbeid med det offentlige og de som arbeider på gården, og de vil gjerne være

en aktiv del av dette selv.

45

Så den feelingen her inne du, det er bare den at du føle ikke at noen vil tråkke deg,

trampe deg ned, det er det der e løftet du får der hele tida, og det å bli sett hele tida

(Informant 2).

Arbeidsgivers rolle er å tilrettelegge arbeidsoppgaver med fokus på mestring, veiledning og

motivasjon. Gjennom en slik tilnærming kan brukeren oppleve å bli sett og bekreftet positivt.

Brukerne sier de lærer noe nytt hver dag, smått og stort, mye gjennom å få lov til å prøve selv.

De opplever det positivt at arbeidsgiver dytter litt og motiverer den enkelte til å prøve nye

oppgaver.

Andre aktiviteter på gården kan være å vedlikeholde ridesaler, smøre dem for å holde dem

myke, og ordne med seletøy. Brukerne forteller også om reparasjoner og forefallende arbeid,

noen liker godt å drive med vedlikehold og snekring, og sier at det stort sett er bare positivt

med dette opplegget. Andre synes at arbeidet i potetåkeren er en viktig del av arbeidsdagen.

Brukerne opplever at de får til noe, det er ofte ikke så vanskelig som det kan se ut for, og det

kommer som regel noe godt ut av det hvis en bare prøver.

”Jeg har ikke sånn voldsom selvtillit, men jeg har kanskje greid å virkelig innse,( he,

he), det er i allefall et kjempetilbud jeg har fått” (Informant 9).

Det kjennes godt å ha tillit hos arbeidsgiver. De sier at det gir selvtillit når arbeidsgiver setter i gang nye oppgaver og gjennom det viser en tro på at dette er noe de kan mestre. For eksempel

å lære felleteknikk på busker, at en får det til og blir fornøyd med resultatet. Brukerne forteller hvordan en kan kjenne seg ubrukelig når en ikke er i arbeid og bare blir sittende inne. Det er

så viktig å kunne føle seg samfunnsnyttig.

Og det at man blir psykisk syk, og så blir man sykemeldt og sitter hjemme, og aldri får

den mestringsfølelsen, og føler seg ubrukelig, du gjør ju det av å bare sitte hjemme, for

om du blir sittende inne, så blir du ubrukelig. Du føler deg så ubrukelig - få det ut til

folket, det er det jeg vil si (Informant 7).

Brukerne sier at kontakt med gården har blitt et viktig tilbud å gå til. De erfarer at de hjelper og støtter hverandre og unner hverandre framgang. Brukerne gir uttrykk for at det er godt å

komme hjem etter endt arbeidsdag. De beskriver dager de ikke har hatt lyst til å reise til

gården. De sier litt om dårlig samvittighet overfor seg selv og andre ved å ikke dra, samt

46

gleden de følte når de faktisk dro til gården med påfølgende mestringsfølelse. Denne

erfaringen gjør at det blir lettere å dra neste gang de ikke har lyst til å dra, for de vet at det blir bedre etter hvert. Erfaring som utvikles gjennom handling og samarbeid, samt respons en gir

og får belyses ofte i svarene.

”Je har aldri vært borti noe slikt før, så ee, je synes det var en positiv erfaring eller

opplevelse” (Informant 5).

7.3.2 Styrke og utholdenhet

Arbeidsdagen starter ofte med planlegging av dagens aktiviteter, noe som oppleves som en

god struktur. Det oppfattes som at arbeidet som er ute på jordene eller i skogen nevnes

positivt. De arbeider seg svett og blir fysisk sliten, men det er bedre enn å være psykisk sliten.

Opplevelsen av utholdenhet og å bli positivt sliten gjennom strukturerte oppgaver som for

eksempel vedhogst og klyving, er viktig kunnskap å ta med seg. Brukerne liker å prate

sammen, og de planlegger dagen. De kan bestemme arbeidstempo. Det er poengtert fra leder

at det er viktig å være klar over sine egne begrensninger.

Så der er det liksom den vegringa som jeg snakka om i stad, om detta å må kjøre bil

for eksempel, det er klart jo mer en er på noe slikt som dette, og deltar ja i, (lang

innpust), i fysisk arbeid, mekanisk arbeid slike ting, så e, så vil du jo vokse litt på det

igjen, åå kanskje ta et steg, åå tørre litt mer med egne ting å (Informant 3).

Noen brukere har gjennomført traktorkurs hvor de lærte å bruke traktor, samt vedlikehold av

traktor og redskap. Etter kurset hadde de fått litt kompetanse når de skulle gjøre våronnarbeid,

blant annet pløye opp et jorde som hadde vært brukt til grasproduksjon og beite. Brukerne

berømmer at det er variasjon i arbeidet, og synes det er godt å ha noe å gjøre. De ser etter

hvert at de klarer å følge et opplegg, og at det har blitt enklere å prioritere arbeidsdagen.

Nei, så merker du litt forskjell på dagene, når du kommer igjen herifra, så har du jo

litt, du er litt sliten på en annen måte, (lyder), enn når du bare går hjemme liksom, da

blir du sliten av det og, men da sitt det mer iii, blir ikke sånn fysisk sliten

(Informant 3).

47

7.4 Å føle seg verdifull

Det oppfattes at brukere forteller om psykisk uro i sosiale sammenhenger. Om dager og uker

med isolasjon og ensomhet, om nettverk som har blitt mindre over tid, og hvor vanskelig det

har vært å ha tro på noen endring i situasjonen de lever under. På gården er matpausen veldig

sosial, det er god tid til å prate sammen og ikke noe stress. Brukerne har fått mer tro på seg

selv, har noe å gå til og se fram til.

”Det er jo sånn at en gleder seg nesten til å komme hit” (Informant 4).

7.4.1 Bekreftelse

Det oppfattes at brukerne sier de føler seg godt mottatt på gården. De opplevde at de bare

kunne være der. Det var en rolig behagelig stemning, det var lett å prate med de andre og de

følte seg ganske fort trygg. Noen brukere beskriver hvor godt det var å oppleve å bli tatt

hensyn til, og trekker dette fram som en livredning. Dette gjør at de trives enda bedre, og

gleder seg til å dra til gården. Brukerne kunne si at det er lenge siden de har likt seg så lenge på et sted. De opplever å være en del av et positivt arbeidsmiljø hvor det gis mange gode

tilbakemeldinger fra medarbeiderne. De beskriver sin uro før de kom til gården, var spent på å

treffe de nye medarbeiderne og ledelsen på gården.

”For det er noe å få bryte ut av det mønsteret en har hatt liksom å, prøve å komme seg

i gang med no” (Informant 3).

Brukerne synes det er godt å kunne snakke med medarbeiderene, og opplever også at det er

lov å snakke om vanskelige temaer. Den sosiale dimensjonen er nevnt mange ganger som

svært viktig, hvor tilstedeværelse og godt samvær har hatt stor betydning. Som nevnt tidligere

oppleves den positive betydningen av samarbeid og trivsel i arbeid og rundt matbordet. Blant

brukerne uttrykkes det at matpausen er en sosial arena. De ser verdien av å være sammen med

andre mennesker, og kunne utveksle tanker og opplevelser.

”Det er lagt inn en lunsj her hver dag, og det kan fort bli en time liksom, så daaa, da

går praten da, (mumle), det er veldig sosialt” (Informant 3).

48

Det gis uttrykk for at alt en gjør på gården fører et steg videre, det gir vekst og fører til at en våger mer. Samværet med andre på gården og opplevelsen av å bli sliten etter endt arbeidsdag

nevnes som svært viktig, men den sosiale opplevelsen rangeres høyere enn fysisk arbeid. De

sier det er bedre å være på gården når en ikke har noe annet å gjøre, arbeidsoppgavene får

tankene til å endre seg, og tiden til å gå.

”Det ser bare ut som det blir bedre, og at ting går framover og jeg kommer meg mer

ut, og jeg e blir i bedre humør” (Informant 1).

Det oppfattes at brukere forteller om det å ha egne dyr. De beskriver den gjensidige gode

følelsen, hvor fint det er å være ute på tur sammen med noen og følelsen av å være ventet

hjem.

7.4.2 Betydningsfull

Brukerne opplever at det samtales mye under arbeidet, og de opplever å få nok tid sammen

med arbeidsgiver. Noen forteller at det var en plikt å reise til gården i begynnelsen. Dette har

endret seg og blitt lystbetont, og er kanskje den personlige endringen som har skjedd. Å ha

noe og gå til og se fram til har fått stor betydning, blant annet fordi en har noe utenom

uførestatusen. Brukerne trekker fram at en får et helt annet syn på seg selv når en har en jobb

å gå til. De føler at de gjør en jobb på gården, og kjenner på glede ved å være en del av det.

”Dette må komme ut til folket, å komme seg ut når en er sykemeldt gir en kick start

altså” (Informant 7).

For brukerne oppleves mestring å være en sentral og motiverende bekreftelse i gjøremålene

på gården. De liker å være på gården, de setter pris på å kommunisere og arbeide sammen

med noen og er fornøyd med at de klarer å skape en god tone i samarbeidet.

”Jeg liker best rutinearbeid, tiden okkupert med det jeg er trygg på, det jeg kan”

(Informant 9).

Det nevnes verdien av positiv respons som de får, og gleden som oppstår i arbeid med dyrene

og annet arbeid på gården. Noen brukere kunne ri hester før de kom til gården, det oppfattes

49

også et behov for å lære å ri. De roser arbeidsgiver som støttet opp rundt dette ved å

tilrettelegge, motivere og veilede i denne læringsprosessen. Det sies at hester og ridning er det viktigste tilbudet på gården.

”At jeg til tider er mer positivt innstilt , mot meg sjøl og situasjonen liksom”

(Informant 3).

Noen av brukerne beskriver hvor viktig det kjennes å komme seg ut. Få oppleve noe som er

gøy. Det kan være gøy å være sammen med dyrene, men det uttrykkes også glede over å få til

noe, få gjøre noe en klarer. De sier videre at det er viktig å fortsette når en begynner med noe

nytt, for det blir bedre når man yter mer selv.

Hvis jeg eventuelt skal gå på skole, så er det noe jeg ikke har klart før, men nå gjør jeg

noe jeg klarer, og jeg trodde ikke det var så bra til å begynne med, men det blir bedre

(Informant 1).

7.4.3 Sterkt selvbilde

Å komme til gården to ganger i uken gir en litt mer, enn vanlig omgang med andre

mennesker. De sier de slapper av og kjenner på hvordan de har det med seg selv, får tenke litt,

og kjenne på alenefølelsen. Brukerne sier de likte godt at ingen forventet noe, de kunne bare

være der, frivillig. Det gir trygghet å få lov til å arbeide i passe tempo slik som på gården,

hvor en får tid til å bli trygg på medarbeiderne, våger mer, og kjenner mer ro i kroppen.

Det oppfattes som om brukere allerede har lagt planer framover og søkt på skole. Brukerne

opplever at selvtilliten og selvbildet er bedre, og at de ved å bryte ut av isolasjonen har

forandret seg som mennesker. For noen har det betydd å få livet tilbake. Det sies blant

brukerne at det var en ny opplevelse å være fysisk sliten i stedet for psykisk sliten, som ofte

handler om å ikke mestre.

Brukerne forteller at de får et annet syn på seg selv når de går til jobb. De liker ikke og bare få

penger. Det betyr at det blir lagt merke til den innsatsen som utføres, noe som bekreftes av

arbeidsgiver og fellesskapet gjennom positive tilbakemeldinger til den enkelte og gruppen.

Slike opplevelser gir god støtte til oppbygging av egen verdi og selvbilde.

50

Nei altså, jeg synes jo at jeg gir litt igjen på de pengene jeg får av staten, ikke sant, jeg

liker ikke egentlig å bare få penger. Du får et helt annen syn på deg selv når du har noe

å gå til når du sier at du går til jobb, for jeg føler at jeg gjør en jobb, og bare vite at jeg

yter noe å gleden ved å gjøre det, gleden ved å være med og ikke bare være som en

kork som flyter opp på samfunnet, men være med og yte litt for det man får, jeg synes

det er viktig (Informant 9).

Det oppfattes at brukere opplever å ha mindre prestasjonsangst enn tidligere, og våger å ta

mer initiativ selv. De oppgir å ha fått kontakt med egne interesseområder. De sier blant annet

at de har lært litt om hvordan en arbeider i et fjøs, og dette innsynet kan forandre framtiden

for dem.

Det fortelles om følelsen av at dagene ikke går i ett lenger. Det er forskjell på arbeid og fritid, noe som oppleves godt. De sier at arbeidet på gården har ført til at de mestrer mer, og at

øvelse i for eksempel traktorkjøring har gitt selvtillit.

Det oppleves brukere som liker å være sammen med hestene og har lært seg å ri. Noen var

livredd og måtte bruke tid på å tilpasse seg det store dyret. De forteller om motivasjonsarbeid

for å tørre å ri den største hesten, og om seieren de følte på etter turen. Å sitte høyt til hest og styre et stort dyr ble en stor dimensjon i livet, og det sies at hest og ridning er forklaringen på

at en kommer i balanse.

”Jeg har blitt helt hekta på å ri, det har jeg aldri gjort før jeg begynte med det når jeg

kom hit, så jeg er sånn – jeg kommer hit for å ri” (Informant 7).

51

8.0 DISKUSJON

Denne studien har benyttet kvalitativ metode med innholdsanalyse og har hatt fokus på å

finne ut hvordan brukere av Grønn omsorg har opplevd å være i et slikt tiltak. Oppgavens

hensikt har vært å finne svar på om kontakt med dyr og natur har hatt særlig betydning. I

tilfelle på hvilken måte, samt hva det har betydd for den enkelte bruker å delta i Grønn

omsorg. Målet er å kunne finne bedre forståelse av grønn omsorg og hvilke forutsetninger

som bør være til stede. Samt vurdere om tilbudet er et godt tilbud for mennesker med

psykiske lidelser og/eller rusproblematikk. Resultater viser at brukerne gir uttrykk for god

trivsel, gode mestringsopplevelser, ny kunnskap, og nye erfaringer for å nevne noe. Det tas

utgangspunkt i studiens hovedfunn, de fire kategoriene:

-Å være i naturen.

-Å være sammen med dyr.

-Å bli fysisk sliten.

-Å føle seg verdifull.

Målet med Grønn omsorg er å gi muligheter til økt velbefinnende for personer med psykiske

lidelser i en trygg og sosial ramme. Her brukes gården i samhandling med dyr og natur. For å

få til denne effekten kreves nøye planlegging og tilrettelegging av gårdbruker og veileder.

Nortvedt et al. (2008) skriver om praksis at den skal farges av faglig skjønn. Dette kan oppnås

gjennom klinisk erfaring og de etiske vurderinger gårdbruker og veileder gjør. De viser til at

erfaringsbasert kunnskap er kunnskap en tilegner seg gjennom å praktisere (Nortvedt et al.

2008), noe som i denne sammenheng kan utvikles gjennom refleksjon som følge av det å være

i praksis. Dette får støtte av Nysveen et al. (2011) der de beskriver at hjelperens egenskaper er viktig for at brukeren skal oppleve å bli møtt med respekt og empati.

Forfatter velger å organisere diskusjonen slik at de fire kategoriene, Å være i naturen, Å være

sammen med dyr, Å bli fysisk sliten, Å føle seg verdifull diskuteres under Antonovskys

(2005) komponenter, begripelighet, håndterbarhet og meningsfullhet, som har sitt utspring fra

begrepet opplevelse av sammenheng (OAS). Studiens tema Å komme i balanse kan her sees i

sammenheng med å ha noe meningsfullt å fylle dagen med og kjenne at kroppen kommer i

bevegelse. Videre å kunne kjenne at kreftene kommer tilbake gjennom økt utholdenhet, at

muskulaturen blir sterkere og tåler mer fysisk aktivitet. Brukerne er fornøyd med muligheten

de har til å treffe andre som de kan snakke med og som forstår hvordan hverdagen kan være.

52

De ser positivt på det å få respons på seg selv, å kunne kjenne seg betydningsfull. Dette kan

jamføres med Ottosson (2007) som sier at balansen mellom aktivisering og kontroll varierer

over tid. Han sier videre at det er viktig å opprettholde en følelse av harmoni, og for å få det

til bør balansen ikke avvike for mye fra personens behov over lengre periode. Han snakker

om fire typer ressurser; det fysiske miljøet; yrke- og fritidsinteresser; sosialt klima; og

individuelle ressurser. Endringer i noen av disse ressursene kan føre til endringer i den totale

balansen for vedkommende. Viser til en studie med fokus på kvaliteter ved sosial støtte. Målet

var å finne ut om sosial støtte bidrar til en positiv utvikling av opplevelse av sammenheng

(OAS). Det ble fokusert på hvilken evne OAS har til å synliggjøre forandring i livskvalitet, og

til å vise grunnlaget for utvikling av salutogene terapiprinsipper (Langeland, 2009). Tema

balanse kan også refereres til Antonovskys (2005) teori om opplevelse av sammenheng.

8.1 Begripelighet

Gjennom sin beskrivelse av begrepet begripelighet legger Antonovsky (2005) vekt på

hvordan en oppfatter stimuli i det indre eller ytre miljø, og om det som oppfattes er forståelig, har sammenheng og gir tydelig informasjon.

Brukerne har gitt uttrykk for hvor viktig det har vært å ha nærhet til naturen i form av sol og

varme og opplevelse av stillhet, noe som kan handle om å ha kontakt med sanser. Dette kan

bekrefte Antonovskys teori om begripelighet. Her gir brukerne uttrykk for å ha oppfattet en

effekt av naturen. Det oppfattes å ha vært en god opplevelse, og noen sier i intervjuet at det er vanskelig å sette ord på sansene. Dette belyses av Ottosson (2007) som har utviklet en

interesse for hva slags betydning naturen kan ha for vårt velvære, samt hans hypotese som

handler om hvor viktig en persons emosjonelle nivå er for å kunne oppnå reaksjoner. Dette

støttes også av Nightingale (1984) som belyser viktigheten av variasjon i behandlingen for å

skape forandring. Naturopplevelser har vært et gjennomgangstema, brukerne sier det er godt å

komme seg ut, noe som tidligere ofte har vært vanskelig. Dette kan underbygges med

Eitinger, Retterstøl & Lavik (1986) der de omtaler angst, og hvordan den ofte fører til

tilbaketrekning og unngåelse. Dette er noe brukerne belyser flere ganger i intervjuet. Gjennom

opplæring i bruk av redskap som for eksempel motorsag, kan brukerne oppnå nye ferdigheter.

Dette er i tråd med det Evang (1986) sier om hjelp til oppøving av ferdigheter. Erfaringen de

53

utvikler når de lærer å felle trær, hogge ved, pløye opp et jorde kan være med på å gi dem

bedre forståelse om et arbeid, noe som kan styrke deres tro på å klare noe på egen hånd.

Funn i denne studien viser at brukerne får en endret forståelse av seg selv gjennom kontakt med dyrene. Brukerne har oppgitt at de hadde mye uro i kroppen før de ble med i Grønn

omsorg, noe som kan jamføres med Eitinger, Retterstøl & Lavik (1986) sin teori om angst og

uro. Brukerne sier at det er enklere å være sammen med dyr enn mennesker, og de kjenner på

en indre ro, en blir så rolig av å være sammen med dyrene, snakke med dem, pusse og strigle

dem. Å stelle for dyrene oppgis av de fleste som noe av det viktigste på gården. De sier det er

vanskelig å sette ord på sanser som aktiviseres i samvær med dyrene. Det minner om godhet

eller mestring, noe som kan være med å gi dem økt begripelighet i situasjonen. Dette kan

forstås sammen med Fine & Becks (2010) teori om helsemessige fordeler som kan oppstå i

samvær med dyr, fordi det kan redusere ensomhetsfølelse og stimulere til samtale. Noe som

også finner støtte hos Forsling (2001) der han beskriver hvordan hestene brukes til

samtalepartnere når livet er vanskelig. Brukerne forteller at de kan merke om dyrene vil ha

kontakt eller ikke, og de opplever at dyrene bekrefter dem og venter på dem. Dette kan

jamføres med Fine & Becks (2010) uttalelse om at samspill med dyr stimulerer fysiske

reaksjoner hos mennesket. Disse kan stimuleres ved berøring av og omsorg for en kjærlig

skapning, noe som kan minne om en følelse av å mestre. Ved hjelp av Antonovskys (2005)

beskrivelse av en indre sammenheng som oppstår uten at en på noen måte har medvirket til å

skape denne, kan man anta at dette kan være en følelse som oppstår mens en er opptatt i sitt

arbeid med dyrene. Når brukerne får være sammen med dyrene kan de gjennom det oppleve å

bli bekreftet positivt. Dette får støtte av Sørbrøden, Lerum & Lerum (2000) som sier at en

viktig forutsetning for hensiktsmessig mestring kan være individets tro på at det er mulig å

gjennomføre noe. Å håndtere hester kan berøre mange områder hos brukeren, både gjennom å

fore hestene, til det å forberede en ridetur. Dette krever veiledning om sikkerhet og forklaring

på hvordan hesten kan reagere i ulike sammenhenger. Noe som kan jamføres med Braastad,

Berget & Ekeberg (2004) som sier at dyr kan ha en terapeutisk effekt når terapien innebærer

en systematisk bruk av dyrene. Brukerne sier de ikke vet hvorfor dyrene kan gjøre dagen

ganske bra, men de tror sammenhengen er at dyrene ønsker kontakt og det gjør noe med

mennesket. Brukerne trekker dette inn i en sammenheng og setter det inn i et viktig

perspektiv. Denne opplevelse av sammenheng kan forstås ved å se på Pedersens (2011)

forskningsresultat. Hun fant at interaksjon med husdyr gjennom arbeidsoppgaver som ga

54

mening, gav grunnlag for en positiv endring i den psykiske helsen. Mennesker med psykiske

sykdommer har ofte problemer med å finne opplevelsen av sammenheng i hverdagen.

Brukerne setter pris på å få individuelt tilrettelagte aktiviteter. De belyser den sosiale gevinsten i et slikt opplegg, og de uttrykker i denne forbindelse et behov for indre og ytre stimulering slik at dagen blir best mulig. Viser til en undersøkelse som er utført av Langeland (2009). Resultatene

fra denne undersøkelsen indikerer at de som oppga en høyere opplevelse av sammenheng

(OAS) også opplevde en høyere livskvalitet og mindre symptombelastning. Brukerne sier de lærer noe nytt hver dag av smått og stort, særlig når de får prøve selv, og de opplever det

positivt at arbeidsgiver motiverer og ”dytter” dem til å ta nye utfordringer. Dette kan jamføres

med Meistad & Nylands (2005) begrunnelse om at engasjementet hos gårdbrukeren kan gi

andre referanser for brukerne i forhold til motivasjon og ansvarstakning. Dette får støtte av

Nysveen et al. (2011) når de utdyper at en god intervensjon som relateres til brukerens lidelse

og mestringsevne, kan sikre at brukeren opplever mening i det som skjer. Brukerne opplever det

positivt at tiltaket har struktur som er begripelig. Dette oppleves blant annet gjennom

planlegging av dagens arbeid. Gjennom strukturerte oppgaver i skogen eller på jordene opplever

de å bli svett og fysisk sliten, og de oppgir også å ha fått økt utholdenhet. Dette kan jamføres

med Martinsens (2011) beskrivelse av at en aktiv livsstil er viktig for skjelett og muskulatur, og at størst helsegevinst oppnås når aktivitet er en del av hverdagen. Dette bekreftes også av

brukerne når de sier at det å bli fysisk sliten kan være en god følelse. De kjenner at de har brukt kroppen i et arbeide, og de uttrykker her å se en sammenheng som igjen kan føre til nye bevisste

valg.

Brukerne sier at det var godt å komme til gården, og alle følte seg velkommen. Det var lett å

prate med de andre på gården, noe som igjen kan virke styrkende på å bli forstått i en

sammenheng. Å bli tatt hensyn til ble trukket fram som en form for livredning. De gledet seg til

dagene på gården og de gode samtalene. Brukerne rangerer den sosiale opplevelsen høyere enn

det å være i et arbeid. Dette kan jamføres med Rossetti & King (2010) som gjennom en

litteraturstudie fant at Animal Assisted Therapy (AAT) kan ha en betydelig effekt på forbedring

av psykiatriske pasienters sosialisering, som igjen kan gi en rekke psykologiske fordeler. Dette

kan få en utvidet forståelse gjennom å benytte Skårderud & Sommerfeldts (2008) tenkning om

begrepet regulering og mentalisering, som handler om at man alltid fortolker hverandre, samt at

man forsøker å forstå seg selv og andre. En kan få en opplevelse av at brukerne begriper at

gjøremålene på gården fører dem et steg videre. De får gjøre noe som er moro og de får til noe,

55

samt at de føler de mestrer hverdagen bedre. De føler seg sterkere i seg selv, og sier de har fått bedre selvbilde. Valla (1996) sier at selvtillit utvikles blant annet gjennom bevisste valg og de erfaringer dette medfører. Det kan virke som om brukerne opplever at de er i en sammenheng.

De sier at dagene ikke går i ett lenger fordi det er forskjell på arbeidstid og fritid. Dette får støtte av Martinsen (2011) når han sier om selvet at det også kan omfatte hvordan en klarer å tilpasse

seg andre mennesker sosialt, i familien og på arbeid. Det oppleves som at brukere opplever

gjennom indre og ytre stimuli betydningen av samarbeid og trivsel i arbeidet og rundt

matbordet, og de bekrefter at matpausen er en viktig sosial arena. Dette kan jamføres med

Jøranli & Hummelvoll (2011) som sier at mellommenneskelige relasjoner kan utvikles i et trygt miljø. Samt at nye erfaringer kan gi grunnlag for økt selvfølelse, sosial mestring og en mer

positiv selvoppfatning. Dette belyses også av Berget (2006) som sier at trygghet og

forutsigbarhet er kvaliteter i Grønn omsorg, og Evang (1986) som sier at trygghet og

forutsigbarhet kan gi en konsistent og forutsigbar ramme som kan gjøre det lettere å bære

frustrasjon.

8.2 Håndterbarhet

Dette begrepet gir en forklaring på hvordan en oppfatter å ha egne ressurser tilgjengelig, slik at man kan klare å gjennomføre de krav og forventninger en blir stilt overfor (Antonovsky, 2005).

Naturopplevelser oppleves av brukerne som viktig. Brukere forteller at de oppdaget nye

ressurser hos seg selv gjennom verdifulle erfaringer på hesteryggen, eller på tur med hest og

vogn, samt i fellesskapet når de spiste ute rundt et bål. Dette kan jamføres med Ottossons

(2007) teori om at signaler fra naturen styrker kreative prosesser som er viktige i

rehabiliteringsprosessen, og med Berget & Braastad (2008) som sier at et rekreerende miljø kan gi mulighet for bevegelse og utforsking, og gjenoppretting av egen fungering. Brukerne sier at

de alltid fikk undervisning eller veiledning i nye arbeidsoppgaver. De har ingen tidsfrister på

når et arbeid skal være ferdig. De greier å håndtere oppgaver og samarbeide for å gjennomføre det arbeidet de har påtatt seg, slik at de oppfyller de krav og forventninger som er avtalt. Dette kan utdypes ved å benytte Borg & Topors (2003) uttalelser om at nok tid setter i gang brukernes egne prosesser, og kan gi muligheter for mer varige endringer. Noen brukere liker å arbeide

med jorden alene eller sammen med andre. Sammen med andre kan dette være moro, alene gir

det rom for ettertanke og refleksjon. Brukerne beskriver sine problemområder med blant annet

56

at det er vanskelig å konsentrere seg og gjennomføre arbeidsoppgaver. Dette kan ofte være

symptomer ved depresjon, noe som kan jamføres med Eitinger et al. (1986) sine beskrivelser av

konsentrasjonsvansker. Et forskningsresultat fra Gonzalez et al. (2009) om Therapeutic

horticulture (TH) som intervensjon, viser at det ved klinisk depresjon kan oppnås lindring ved å

velge å bytte ut tidkrevende grubling. Dette utprøves ved å skape rom for uanstrengt

oppmerksomhet, noe som kan føre til utvikling av en utarmet oppmerksomhetskapasitet. Noe

som følges opp av Gonzalez et al. (2010) sine funn ved oppmerksomhetskapasitet og grubling.

Å være i et annet miljø ga positive resultater i forhold til depresjonen. Nye funn viser at

oppmerksomhetskapasiteten har stor betydning for nedgangen i depresjonens alvorlighetsgrad.

Dette kan jamføres med Antonovsky (2005) der han hevder at generelle motstandsressurser,

som for eksempel sosial støtte, skapte livsopplevelser som virket positivt på utviklingen av et

sterkt OAS (Antonovsky, 2005). Opplevelse av sammenheng setter en person i stand til å

mobilisere og gjøre bruk av tilgjengelige ressurser. Noe som kan føre til økt deltagelse på ulike arenaer, og dermed økt livskvalitet (Langeland, 2009). Dette finner også støtte hos Meistad & Nyland (2005) som sier at tilrettelagt sysselsetting for brukerne, som er/har vært

behandlingsmottakere i psykiatrien, kan bidra til at det friske kommer i fokus. Noe som kan

virke avstigmatiserende i forhold til å oppleve seg som bærer av medisinske diagnoser.

Det oppfattes som om brukere sier det hadde vært uaktuelt å være på gården uten dyr. De sier at

ansvaret for å stelle dyrene gir mulighet for kontakt med dem og mulighet for kontakt med egne

ressurser. Dette beskrives også av Macauleys (2006) undersøkelse som viste at deltakerne

rapporterte at de likte AAT øktene bedre enn de tradisjonelle terapiøktene, og de så fram til sine terapisesjoner sammen med en hund. Brukerne sier de håndterer det å være sammen med

dyrene, og de beskriver hvilket arbeidsstykke det er å fore dyrene og gjøre rent i båsene. Noe

som kan utdypes av Martinsen (2011) når han beskriver at bevegelse av kroppen også setter

tankene i bevegelse. Dette støttes opp av Meistad & Nylands (2005) beskrivelse av rutiner som bygges opp gjennom utprøving og refleksjon. Brukerne beskriver hvordan de gleder seg til å

komme tilbake, og en kan tenke seg at noe av denne gleden handler om å få kjenne på den gode

følelsen samvær med dyrene skaper. Dette sier også Fine & Beck (2010), og Johnson et al.

(2007) noe om når de belyser hvordan samspill med dyr påvirker kroppsfunksjoner og

symptomer. Noe som kan jamføres med Pedersen (2011) sine resultat som tyder på at

interaksjon med husdyr sammen med andre arbeidsoppgaver gav framgang i arbeidslivets

ferdigheter, og grunnlag for en positiv endring i den psykiske helsen. I arbeidet med husdyr er

det spesielt funnet positive effekter for mental helse og sosiale evner (Braastad, Berget &

57

Ekeberg, 2004). En brukerundersøkelse gjennomført av Bjørgen & Johansen (2007) viser at

brukerne får bedre fysisk og psykisk helse gjennom arbeidsoppgaver og aktivitet med dyr, noe

som samsvarer med funn i tidligere evalueringer. Brukerne sier det er godt å få være på gården

å hjelpe til. Når de klarer å gjennomføre et arbeid som er avtalt, får de på en måte noe tilbake uten å få noe tilbake. Noe som kan jamføres med Martinsens (1991) beskrivelse av begrepet

generalisert gjensidighet, som handler om å gi og å sørge for den andre uten å forvente noe

tilbake.

Det sies at de har kjent litt mer på hvordan livet er, og opplever de får tenke litt mer. De er

fornøyd med muligheten de har til å få være med å påvirke sin egen framtid. De tar i bruk egne

ressurser, og opplever at det som regel kommer noe godt ut av ting hvis en bare prøver. Dette

kan jamføres med Antonovskys (2005) teori om at ressursperspektivet ofte er knyttet til

begrepet mestring, som igjen handler om hvordan man klarer å møte utfordringer og

påkjenninger. Det fortelles av brukere om hvordan det kan være å kjenne seg ubrukelig når en

ikke er i arbeid. Det er så viktig å kunne håndtere oppgaver og føle seg samfunnsnyttig.

Brukerne sier også at deres gode erfaringer må komme ut til folket, dette er noe det må satses

på. Her kan man finne støtte i Vik & Farstads (2009) resultat om at gårdsbruk som grunnlag for helsetjenester bør sees på som et lovende tillegg til andre helsetjenester. Også i Berget (2006)

finnes det uttalelser om at kombinasjon mellom et ordinært behandlingstilbud og et slikt

alternativt tilbud kan være med på å skape en bedre relasjon til andre mennesker på sikt.

Brukerne forteller om positive erfaringer når de har trosset sin egen ulyst og dratt til gården

likevel. De har etter hvert lært seg at det blir bedre for hver gang. Erfaring som utvikles

gjennom handling og samarbeid, samt respons en gir og får, belyses ofte i svarene, noe som

også belyser hvor viktig det er å klare å gjennomføre ting som er avtalt. Brukerne vet at de selv må bevisstgjøre seg på egne grenser, og at det er lov å si nei. Å bli fysisk sliten oppgis av alle å

være en god følelse, kjenne at en har brukt kroppen i et arbeide. Hvis de er sliten, kan de gå inn å hvile seg, eller ta en hvil der de er. Dette kan jamføres med Bjørgen & Johansen (2007) som viser til resultater fra en brukerundersøkelse hvor brukerne opplevde å ha stor medbestemmelse

i valg av arbeidsoppgaver og i tempo. Disse brukerne fremhevet en generell styrking i forhold

til sosial mestring og generell selvtillit. De trivdes, de hadde god tone og et inkluderende sosialt miljø som virket nettverksskapende.

Brukerne sier at det er lenge siden de har likt seg så lenge på et sted. Tidligere var de urolig i sosiale sammenhenger, de følte seg isolerte og ensomme og hadde et nettverk som ble stadig

58

mindre. Dette var før de kom til gården og er nå mindre til stede. Noe som kan jamføres med

Antonovskys (2005) definisjon av en stressfaktor. Om en grunnleggende tillit til at ting løser

seg, samt at man har ressurser til å håndtere en situasjon. Brukerne føler at de får mange gode

tilbakemeldinger fra medarbeiderne, og de gleder seg til arbeidet på gården. Det sies at av dem

selv at de er blitt sterkere, og de forteller om personlige endringer som for eksempel at det å

reise til gården nå er lystbetont. Noe som kan belyses gjennom Zoltań, Eotvos, Ro’zsa, Eotvos

& Pannons (2003) undersøkelse som viser et positivt funn om at pasientenes aktiviteter og

ferdigheter endres positivt, både under en terapeutisk økt, og i hverdagslivet. Brukerne ser

hvordan ting endrer seg positivt når de yter mer selv, noe som her gir et bilde på hvordan de har utviklet egne ressurser gjennom arbeidet på gården. Noe som kan jamføres med Evangs (1986)

teori om at den enkelte kan lære seg å bruke sine tenkeevner bedre, også på områder som

følelser, livsførsel og mellom-menneskelige forhold. På denne måten kan oppøving av

ferdigheter få overføringsverdi til andre læringsmål. Brukerne sier at de ved å bryte ut av

isolasjon og ensomhet har forandret seg som mennesker. For noen har det betydd å få livet

tilbake, noe som kan bety at de lettere klarer å håndtere hverdagen.

Brukerne sier at det var en ny opplevelse å være fysisk sliten i stedet for psykisk sliten som ofte handler om å ikke mestre. Dette kan være et bilde på det å ha gjennomført oppgaver slik det har

vært avtalt. Det sies at de har mindre prestasjonsangst nå enn tidligere, og tør å ta initiativ i flere sammenhenger. De sier at det å få innsyn gjennom å være i et arbeid kan forandre framtiden

deres. Brukerne beskriver her hvor viktig det er å bli sett og bekreftet, noe som kan belyses

gjennom Martinsens (1991) teori om omsorg for andre som et uttrykk for den generaliserte

gjensidigheten. Brukerne beskriver ulike dager i Grønn omsorg, dager de ikke hadde lyst

til å dra. Martinsen (1991) belyser dette som omsorg hvor en ikke kan basere seg på

likeverdige gi-‐ og ta-‐ forhold når det gjelder hjelp og støtte, men omsorg som de gir

hverandre med sitt nærvær og sin tause forståelse i situasjonen. Dette støttes også av

Langelands (2009) beskrivning av at sosial støtte, spesielt evnen til å gi omsorg og

oppleve sosial integrasjon, bidrar til en gunstig utvikling for opplevelse av sammenheng.

8.3 Meningsfullhet

I denne komponenten sier Antonovsky (2005) at det handler om hvor viktig det er å være

involvert i de prosesser som omhandler eget liv og daglige erfaringer man får når man er

deltagende i det som skjer.

59

Frisk luft og værforandringer har blitt nevnt, som for eksempel at en kjenner lukten av våren og

føler seg i bedre form, samt belyser hvor viktig det er å få være involvert i prosesser som

omhandler eget liv. Dette beskriver den gode selvopplevelsen som kan være med å skape glede og motivasjon. Noe som støttes av Berget & Braastads (2008) tenkning om at naturen tiltrekker seg vår oppmerksomhet på en uanstrengt måte, og kan gi hvile fra den viljestyrte

oppmerksomheten. Brukere har arbeidet med vedproduksjon, som kapping, klyving og stabling.

De har vært med og saget ved med motorsag og lunnet fram ved i samarbeid med hesten på

gården. Dette kan jamføres med Meistad & Nylands (2005) beskrivelse av at rutiner på en gård

ofte blir sammensatt av mange ulike gjøremål, noe som gjør at arbeidet kan oppleves variert.

Det oppfattes at brukerne sier det er meningsfullt å arbeide på gården, og nevner de daglige erfaringene man får når man er deltagende, samt at de trives med variert utearbeid. Å være i naturen, å være ute, beskrives av brukerne som gode opplevelser. Utearbeidet er ofte tungt, men

kjennes lettere når de er flere som arbeider sammen. De uttrykker på flere måter at arbeidet ute i skogen eller på jordene, og naturopplevelsene skaper en sammenheng i dagene deres. Dette kan

jamføres med Ottosons (2007) tenkning om at rehabilitering skjer raskere gjennom kontakt med

natur, og med Antonovskys (2005) teori om opplevelse av sammenheng, noe en kan tenke seg

blir synlig gjennom praksis.

En psykisk gevinst ved å være i kontakt med dyrene oppgis flere ganger hos brukerne, både

trivsel, ro og glede for å nevne noe. Dette kan støttes av Langeland (2009) som sier at det er

nødvendig å oppleve tilstedeværelsen av salutogene faktorer for å oppnå trivsel og livskvalitet.

Hun sier i sin studie at brukerne var i stand til å finne mening i å mestre symptomer og

dagliglivets utfordringer til tross for høyt symptomtrykk. Dyrestell oppleves som et forutsigbart arbeid fordi det innebærer en daglig aktivitet. Over tid blir dette kjent og trygt, og gir et bilde på

en aktivitet som oppleves meningsfull og gir erfaring gjennom deltagelse. Brukerne sier det gir

en god slitenhetsfølelse å holde det rent hos dyrene. Dette kan jamføres med Martinsens (2011)

redegjørelse av hvordan fysisk aktivitet kan gi mulighet for større kontroll av egen muskulatur

og styring over hvor mye spenningsreduksjon en kan tåle. Når de er flere om arbeidet blir

fellesskapet og det å få til noe sammen sentralt, noe som kan involvere prosesser som handler

om eget liv. Dette kan jamføres med Sørbrøden, Lerum & Lerum (2000) sine funn og resultater fra en brukerundersøkelse. En tilpasset arbeidssituasjon og å ha et sted å gå til, samt bedre

humør og bedre fysisk styrke ble omtalt som positivt. Dette støttes av Martinsens (2011)

henvisning til flere studier som viser at brukerne bedømmer fysisk aktivitet som et viktig

60

behandlingselement. Gjøremålene i fjøset er viktige og gir gode rutiner det er godt å leve med.

Dette støttes av Meistad & Nyland (2005) som sier at mye av arbeidet på gårdsbruk knyttes til rutiner som fører brukeren inn i en læringsprosess med mestring av stadig flere av gårdens

arbeidsoppgaver. Det vises også til internasjonal forskning om hvordan arbeid på gård kan bidra

til egenutvikling, læring og personlig helse. Her trekkes det spesielt fram studier av terapeutisk effekt ved omgang med dyr og planter. Dette kan jamføres med Braastad, Berget & Ekeberg

(2004) beskrivelse om terapeutisk effekt ved systematisk bruk av dyr som terapi. Brukerne sier

at det skjer noe mellom mennesker og dyr, og dette gjør noe med mennesket. Noe som kan

jamføres med Walshs (2009) beskrivelse av at det finnes økende bevis for at dyr som

følgesvenn gir viktige fysiologiske, psykologiske og relasjonelle fordeler som bidrar til trivsel, helbredelse, og positiv vekst, og er klinisk verdifullt.

Noen brukere har blant annet medarbeidersamtale på gården. Dette gir en tettere kontakt med

arbeidsgiver. De opplever i stor grad å bli involvert som deltaker i prosesser. Dette kan jamføres med Storm, Rennesund & Jensen (2009) som sier at man har rettigheter til å delta i egen

behandling og i beslutningsprosesser om seg selv. Brukerne får daglig meningsfulle erfaringer å

ta med seg, og de liker å oppleve at arbeidsgiver har tillit til dem. Dette kan også forstås

gjennom Antonovskys (2005) tenkning om at dette ikke er et spørsmål om kontroll, men om

medbestemmelse. Det avgjørende er at mennesket forholder seg positivt til de oppgaver de

stilles overfor, at de har en betydelig grad av ansvar for utførelsen og at det de gjør eller ikke gjør påvirker utfallet. Gjennom en slik metode kan den enkelte lære seg å utvikle grensesetting i trygge omgivelser, planlegge gjennomførbare tiltak framover, og være involvert i prosesser som

omhandler eget liv. Noe som kan jamføres med Storm, Rennesund & Jensen (2009) om at

medvirkning er en del av brukernes behandling, og Martinsen (2011) når han sier at det er viktig

at opplevelsen av medbestemmelse og medansvar står sentralt hos den enkelte. Dette

synliggjøres når arbeidsgiver setter i gang nye tiltak, og gir brukerne tro på at dette er noe de kan mestre, noe som kan sees i sammenheng med Borg & Topors (2003) tilrettelegging for å

skape positive bedringsprosesser. Brukerne berømmer at det er variasjon i arbeidet, de synes det

er godt å ha noe å gjøre, og dette kan være et uttrykk for opplevelse av positiv læring gjennom

egen deltagelse. De ser etter hvert at de klarer å følge et opplegg, og at det har blitt enklere å

prioritere arbeidsdagen. Det sies at kontakt med gården har hjulpet dem til å hjelpe og støtte

hverandre, og unne hverandre framgang. De synes det er godt å komme hjem etter endt

arbeidsdag.

61

Brukerne synes det er godt å kunne snakke med medarbeidere, og opplever også at det er lov å

snakke om vanskelige temaer. De sier at matpausen er en sosial arena, hvor det er meningsfullt

å være sammen med andre mennesker, og kunne utveksle tanker og opplevelser. Dette kan sees

i sammenheng med Bjørgen & Johansens (2007) brukerundersøkelse –” bruker spør bruker” –

hvor det refereres til at felles lunsj og felles turer er viktig. Noe som syntes å virke samlende og kontaktskapende, og ga et godt fysisk arbeidsmiljø. Mestring er sentralt og motiverende,

brukerne liker å kommunisere og er fornøyd med at de klarer å skape en god tone i samarbeidet.

Dette kan jamføres med Evangs (1986) beskrivelse av kommunikasjon som består av for

eksempel bevegelse, lyder, tonefall og ansiktsuttrykk. I det sosiale fellesskapet kan det være

mulig å utvikle trygghet hos seg selv, slik at en tør å ta i bruk språket og tør å høre sin egen

stemme. Dette får støtte av Skårderud & Sommerfeldt (2008) når de sier at trygghet fremmer

evnen til å bruke språket i samhandlingen med andre mennesker. Noen brukere sier at de får et

annet syn på seg selv når de går på arbeid, og gir her et bilde på det å være involvert i egne

prosesser. Dette kan jamføres med Hummelvolls (1992) beskrivelse av identitet som refererer til

følelsen av å være tydelig adskilt fra andre, og skaper bevissthet om seg selv med en spesiell

plass i verden. Noe som betyr det at innsatsen som utføres blir lagt merke til, noe som igjen kan bekreftes av omgivelsene. Slike opplevelser gir god støtte til oppbygging av egen verdi og

selvbilde, og bekrefter verdien av læring gjennom egen deltagelse. Dette finner støtte hos

Antonovsky (2005) når han sier at mange livsopplevelser kan være karakterisert av en indre

sammenheng og belastningsbalanse, uten at vi på noen måte har medvirket til å skape denne.

Når andre bestemmer alt for oss, reduseres vi til objekter. Hvis vi opplever at våre handlinger

ikke har noen virkning i verden, mister den sin mening for oss. Noe som kan jamføres med

Valla (1996) som sier at brukerne mister sin livskvalitet dersom de legger ansvaret for sitt liv og sin helse over på andre. Brukerne forteller om motivasjonsarbeid for å tørre å ri den største

hesten. Å sitte høyt til hest og styre et stort dyr ble en stor dimensjon i livet, og brukerne sier at hest og ridning er forklaringen på at en kommer i balanse. Funn fra en studie viser at menneske-dyr kontakt fortjener større oppmerksomhet i forskning om psykisk helse (Walsh, 2009). Å bety

noe for noen andre setter i gang nye prosesser, noe som kan jamføres med Antonovsky (2005)

om relasjoner og grenser. Å føle seg verdifull er en sentral følelse hos brukerne, de har ofte

opplevd det motsatte, å ikke strekke til.

62

9.0 DISKUSJON AV METODE

Det har vært gjennomført flere studier om Grønn omsorg og dyreassistert terapi ved Institutt

for Husdyr- og Akvakulturvitenskap, Universitetet for Miljø- og Biovitenskap, Universitetet i

Oslo, Institutt for Adferdsfag i Medisin.

Denne studien inngår i et større Forskningprosjekt Mental Health promotion by Recovery-Oriented Green Care Services, ved Høgskolen i Hedmark, med varighet fra 2010-2013.

Hensikten med prosjektet i sin helhet er å bidra til økt dokumentasjon og vitenskaplig

kunnskap om mulige og sannsynlige effekter av ulike former for Grønn omsorg i forhold til

deltagernes psykiske helse. I dette prosjektet ble det sendt søknad til Regional Etisk

Forskningskomité (REK), godkjenning fra REK var ikke nødvendig for delstudiene. Det ble

laget et spørreskjema om hvilken målgruppe som var på gården (vedlegg 1), disse ble benyttet

ved telefonhenvendelse til tilbyderne. Det ble utarbeidet mal for utvalg (vedlegg 2),

intervjuguide (vedlegg 3), samtykkeerklæring (vedlegg 4), og informasjonbrev om studiet til

tilbydere (vedlegg 5) samt invitasjon til å delta, med svarslipp om deltagelse (vedlegg 6).

Denne studien har hatt tilgang til å benytte disse dokumentene.

Samarbeidet med Høgskolen i Hedmark (Hihm) har fungert godt. Det eneste som kunne vært

gjort annerledes, var at forfatter hadde fått være med i prosessen med å utvikle intervjuguiden.

I denne studien har hensikten vært å beskrive deltagernes erfaringer gjennom å være deltagere

i Grønn omsorg. Det er benyttet kvalitativ metode med innholdsanalyse, og semistrukturert

intervju. Det ble gjort utvalg ut i fra kjønn, alder og erfaring innenfor grønn omsorg. Et viktig inklusjonskriterie for å få delta innenfor Grønn omsorg var at deltager hadde psykiske

problemer og/eller rusproblemer. Studien og studiens populasjon er i hovedsak lokalisert til

Hedmark og Oppland, og omfatter virksomhet innen Grønn omsorg i disse fylkene.

Populasjonen i denne studien inkluderte 10 personer fra start, 1 deltager kom ikke til intervju,

slik at studien omfatter 9 kvinner/menn med psykiske problemer og/eller rusproblemer, i alder

18 til 64 år. Et generelt inntrykk fra nyere forskningsintervju viser at det er bedre å ikke ha et stort utvalg med intervjupersoner, men heller bruke mer tid på å forberede og analysere

intervjuene (Kvale & Brinkmann, 2009). Denne utvelgelsen ble også gjort i samarbeid med

63

Høgskolen i Hedmark. Deltagerne hadde deltatt, eller var aktive deltagere i en virksomhet

innen Grønn omsorg som var knyttet til ett gårdsbruk.

I denne studien ble det tatt direkte kontakt per telefon med de utvalgte gårdene, og gjort

direkte avtaler med informantene. De fleste ønsket å gjennomføre intervjuene i forbindelse

med arbeidsplassen, noe som ga et grunnlag for å gjennomføre intervju i kjente omgivelser,

og med mindre tidsforbruk. Gårdbrukerne hadde lagt det til rette slik at gjennomføring av de

planlagte intervjuene ble mulig. Det er lagt vekt på intervjuet som metode innenfor den

kvalitative forskningsmetoden, og metode kan forstås som veien til målet (Kvale &

Brinkmann, 2009). Informantene ble fort fortrolig med båndopptakeren, og de fortalte åpent

om seg selv ut i fra de aktuelle spørsmålene de fikk gjennom intervjusesjonen. Det produseres

kunnskap sosialt i et kvalitativt forskningsintervju, dette skjer gjennom interaksjon mellom

intervjuer og intervjupersonen (Kvale & Brinkmann, 2009). De fleste gav inntrykk av at det

var greit å sitte og prate sammen og var interessert i å fortelle om dagene på gården, om alle

inntrykk, og om læring og erfaring. De hadde vært så pass lenge innenfor Grønn omsorg at de

hadde fått noe erfaring og noen synspunkter på hva som var bra, og hva som kunne vært gjort

annerledes. Intervjuguiden hadde oppfølgingsspørsmål, og disse ga mulighet for mer

utfyllende svar fra informantene. Kvale & Brinkmann (2009) sier at for å kunne stille gode

oppfølgingsspørsmål når intervjupersonen har svart, er det viktig å ha litt forhåndskunnskap

om intervjutemaet. Som beskrevet tidligere har forfatter en førforståelse fra å drive med

Grønn omsorg på egen gård. Denne erfaringen kunne gi intervjueren mulighet til å spørre

annerledes, og stille andre utdypende spørsmål. Det ble viktig å holde seg til intervjuguiden

for å holde tråden i intervjuet, og kunne være nysgjerrig og søkende i informantenes

beretning. Personlige ferdigheter og respekt er nødvendig når man skal praktisere det

kvalitative forskningsintervjuet, dette for å få det så kompetent som mulig (Kvale &

Brinkmann, 2009).

Som psykiatrisk sykepleier gjennom mange år har forfatter opparbeidet erfaring med

kartlegging av problemområder og drevet samtaleterapi. Men forfatter oppdaget raskt at det

var annerledes å sitte i et intervju og praktisere en samtale ut i fra en strukturert intervjuguide.

Forfatter har ikke hatt opplevelse av at dette var noe som skapte problemer under intervjuene.

Forskningsresultater bør være så troverdig som mulig og hver forskningsstudie må vurderes i

forhold til de prosedyrer som brukes til å generere funn (Graneheim & Lundman, 2003). Det

64

ble også naturlig å være involvert i samtalen og bevege seg mellom nærhet og avstand. I

kvalitative studier er forskeren selv involvert og kan bruke seg selv som et instrument i

prosessen (Polit & Beck, 2008).

9.1 Troverdighet jamfør deltagere, datainnsamling, analyse og resultat.

Å bruke kvalitativt intervju har gitt mer innsyn i hvordan deltagerne opplever det å være i et

tiltak med Grønn omsorg, og det har gitt informantene mulighet til å fortelle, og til å bidra

positivt med sine erfaringer og opplevelser. Lundman & Graneheim (2008) sier en fordel med

kvalitativ innholdsanalyse er at metoden kan tilpasses til ulike hensikter, til datamateriell av

varierende kvalitet, og til forskerens erfaring og kunnskap.

Intervjuene ble gjennomført i teorien på samme måte, men i praksis forskjellig. Dette fordi

hver informant er forskjellig, og at intervjuene foregikk på forskjellige gårder. Til sammen ble

det transkribert 58 452 ord fra alle intervjuene. Det ble gjort en kvalitativ innholdsanalyse av

data. Å velge den mest hensiktsmessige metoden for datainnsamling og mengde data er også

viktig for å etablere troverdighet. En kritisk faktor for å oppnå troverdighet er å velge den

mest egnede meningsenheten, finne innholdet som gir best mulig beskrivelse (Graneheim &

Lundman, 2003). Meningsenhetene ble kondensert inn i koder, og videre til kategorier og sub-

kategorier, for deretter å finne likheter og ulikheter som førte fram mot et tema. Som

Graneheim & Lundman (2003) sier at troverdighet er også hvordan man dømmer likheter

innenfor og forskjeller mellom kategorier. Analysene for alle intervjuene er gjennomført på

samme måte, og funn i studien er underbygget med sitater fra informantene. Dette finner

støtte hos Graneheim & Lundman (2003) at en måte å nærme seg troverdighet på er å vise

representative sitater fra den transkriberte teksten. Funn i resultatdelen underbygges også med

tidligere forskning i oppgavens diskusjonsdel.

9.2 Overførbarhet jamfør deltagere, datainnsamling, analyse og resultat.

For å lette overførbarhet, kan man gi en klar og tydelig beskrivelse av kultur og kontekst i

studien. Studiens omsettelighet vil styrkes av livskraftige funn sammen med passende sitater

(Graneheim & Lundman, (2003). Pålitelighet avhenger av hvor mye data endres over tid, og

hvilke endringer som er gjort av forskeren under analyseprosessen (Lincoln & Guba,1985).

Datainnsamlingen ble gjennomført over en seks ukers peroide. Lincoln & Guba (1985) sier at

65

funn i en studie som gir mening og sammenheng, kan gi studien en større mulighet til å oppnå

overførbarhet. Leseren har en avgjørende rolle her.

Informantene i denne studien hadde psykiske og/eller rusproblemer som fellesnevner. De

fleste hadde tidligere hatt et forhold til arbeidslivet, og hadde et mål om å komme i gang med

noe tilsvarende igjen. Forfatter tror at styrken i denne studien er at det er en delstudie under et større prosjekt ved Høgskolen i Hedmark (Hihm). Forskerne ved Hihm har brukt den

transkriberte teksten som forfatter har skrevet men gjort egne analyser. Graneheim &

Lundman (2003) antar at en tekst alltid involverer flere betydninger, og at det alltid vil være

en viss grad av tolkning forbundet med teksten. Dette er et sentralt problem når det diskuteres

pålitelighet av funn i kvalitative innholds analyser.

66

10.0 KONKLUSJON

I denne studien har det vært fokusert på å synliggjøre hvordan brukere av Grønn omsorg

opplever å være i et tiltak, hva den enkelte opplever som betydningsfullt, og hvordan læring

generelt og spesielt har påvirket hverdagen. I tillegg har studien hatt fokus på å finne en

forståelse på den kontakten som oppstår mellom brukeren og dyra på gården.

Gjennom intervjuene har brukerne gitt verdifulle opplysninger. De har gitt innsyn i hvor

verdifullt de har opplevd det å få være i et slikt tilbud. Ut i fra det brukerne beskriver, kan

man få en opplevelse av at tiltaket Grønn omsorg er forebyggende, oppbyggende og

livgivende. De gleder seg til å dra på arbeid, de føler seg verdifull når de har et arbeid å gå til og de lærer noe nytt hver dag. Brukerne klarer ikke å sette ord på kontakten de får med

dyrene, men de kjenner at det gjør godt å være sammen med dyr. Brukerne ”tegner” et bilde,

og viser på denne måten hvor viktig dette har vært for dem. De føler at de har fått et nettverk,

de trives i hverdagen, de opplever å få positiv respons på seg selv og de sier at selvbildet er

bedre. Forfatter tillater seg å trekke fram Grønn omsorg som et godt alternativ. Her kan en

møte brukerne innenfor trygge rammer som kan gi dem mulighet til å oppdage nye sider hos

seg selv. Ved å ta i bruk teori og tidligere forskning innenfor dette området, kan disse

opplysningene gi mulighet for en utvidet forståelse av begrepet Grønn omsorg. Det kan gi

mer kunnskap om temaet og kan bli et viktig tilskudd til kunnskapsgrunnlaget innenfor

psykisk helsevern.

Innenfor Grønn omsorg har det vært og er fortsatt en stor utfordring å komme over fra

kortsiktige til mer langsiktige avtaler. Det er viktig at myndigheter som har økonomiansvar

blir aktive deltakere i disse prosessene. Hos kommunene er økonomien en flaskehals, og det

er ofte mangel på frie midler til utprøving av slike tiltak. Langtidsplanlegging oppgis ofte å

være et problem, noe som kan gjøre det vanskelig å se om Grønn omsorg kan gi en

økonomisk gevinst på sikt (Kommunal- og regionaldepartementet & Landbruks- og

matdepartementet, 2012).

67

10.1 Betydning for klinisk sykepleie

Det er viktig å ha nødvendig oversikt når en møter brukeren innenfor Grønn omsorg, og

klinisk kompetanse kan ha betydning for samarbeidet rundt brukeren. Her deltar ofte andre

yrkesgrupper, hvor det kan være viktig å gi mer adekvate og faglige opplysninger. Dette kan

jamføres med Nortvedt et al. (2008) når de beskriver kunnskapsbasert sykepleie som blant

annet innebærer å holde seg oppdatert og bruke oppsummert forskningsbasert kunnskap der

det finnes. Denne studien har hatt fokus på hvilken betydning miljøet kan ha for den enkelte

bruker i Grønn omsorg, og på hvilken måte miljøet kan utvikles og bli tydeligere. Langeland

(2009) som sier at teori, modeller og forskning om salutogense har potensial til å revitalisere

kunnskapsgrunnlaget i psykisk helsefremming og rehabilitering. I studien omtales verdien av

turer ut i skog og mark som kan virke stimulerende og forebyggende på menneskets helse.

Som deltager sammen med brukerne ute i naturen får man mye informasjon som igjen gir

mulighet til individuell veiledning og tilrettelegging. Denne vurderingen og senere samtale

med den enkelte om det som er observert kan være med på å finne nye muligheter og andre

løsninger. Jamfør Nortvedt et al. (2008) når de sier at gode møter mellom sykepleier og

pasient/bruker forutsetter at sykepleier kan finne, vurdere og bruke forskningsbasert kunnskap

i lys av sin erfaring i møte med den individuelle pasient/bruker.

10.2 Videre forskning

Gjennom denne studien har forfatter fått noen tanker om videre forskning. Blant annet, hva er

det som skaper den sosiale prosessen mellom mennesker og dyr? Hva ligger i historien? Noen

brukere i denne studien gir uttrykk for å komme i balanse, dette har også vakt nysgjerrighet.

Kan dette utdypes på en måte slik at erfaringen kan videreføres og komme til nytte for andre?

Det trengs fortsatt mer forskning og dokumentasjonen innenfor Grønn omsorg, slik at

utvikling av ny kunnskap får den oppmerksomheten som er viktig. Noe som igjen kan bidra til

at samfunnet kan ta i bruk tilbud gjennom Grønn omsorg. Langeland (2009) hevder at dette

kan utvikles ved at politikere, forskere og klinikere tenker nytt om hvordan vi begrepsfester

helse og anvender et utvidet kunnskapsgrunnlag som inkluderer den positive helseteorien.

68

REFERANSER

Andreassen, T. A. & B. L. Grut (2001). Brukermedvirkning som endringsmekanisme.

Evaluering av en modell for kvalitetsforbedring i psykisk helsevern gjennom tilbakeføring av

brukererfaringer. Oslo: SINTEF Unimed.

Antonovsky, A. (2005). Helbredets mysterium. At tåle stress og forblive rask. København:

Hans Reitzels Forlag.

Aarre, T. F. (2010). Manifest for psykisk helsevern. Oslo: Universitetsforlaget.

Berget, B. (2006). Animal-assisted therapy: effects on persons with psychiatric disorders

working with farm animals. (Doktoravhandling). Oslo:University of Life Sciences,

Departement of Animal and Aquacultural Sciences.

Berget, B. & B. O. Braastad (2003). Grønn omsorg med husdyr for mennesker med psykiske

lidelser. Rapport fra pilotprosjekt. Oslo: Institutt for husdyrfag, Norges landbrukshøgskole og Institutt for medisinske atferdsfag, Universitetet i Oslo .

Berget, B. & B. O. Braastad (2008). Kunnskapsstatus og forskningsbehov for inn på tunet.

Oslo: Helse UMB – Universitetet for Miljø- og Biovitenskap. Forskningsrådet, Innovasjon

Norge, Nav, Statens landbruksforvaltning.

Berget, B. & S. Grepperud (2011). Animal-Assisted Interventions for psychiatric patients:

Beliefs in treatment effects among practitioners. European Journal of Integrative Medicine, 2, 91-96.

Berget, B., Ø. Ekeberg & B. O. Braastad (2008). Attitudes to Animal-Assisted Therapy with

Farm Animals among health staff and farmers. Journal of Psychiatric and Mental Health

Nursing, 15, 576–581.

Bjørgen, D. & K. J. Johansen (2007). Bruker Spør Bruker. Prosjektrapport I/2007.

Trondheim: Mental Helse.

Borg, M. & A. Topor (2003). Virksomme relasjoner. Om bedringsprosesser ved alvorlige

psykiske lidelser. Oslo: Kommuneforlaget AS.

Braastad, B. O., B. Berget & Ø. Ekeberg (2004). Farm Animals in Therapy for Humans with

Mental Diseases. Proceedings of the 16th Nordic Symposium of the International Society for Applied Ethology, Siggerud, Norway, s 13.

COST Strategic Workshop (2007). Health and the Natural Outdoors. Memorandum of

Understanding for the Implementation of a European Concerted Research Action Designated

as COST Action 866 “Green care in Agriculture.” Brussels: COST Office, European Science

Foundation.

http://www.cost.esf.org/typo3conf/ext/bzb_securelink/pushFile.php?cuid=253&file=fileadmin/domain_files/AB

FS/Action_866/mou/866-e.pdf (Lastet 11.november 2011).

69

Dwyer, L.-L., B. Andershed, L. Nordenfelt & B.-M. Ternestedt (2008). Dignity as

experienced by nursing home staff. International Journal of Older People Nursing 4, 1-9.

Eitinger, L. & N. Retterstøl (1984). Rettspsykiatri. (3. utg.). Oslo: Universitetsforlaget AS.

Eitinger, L., N. Retterstøl & N. J. Lavik (1986). Kriser og nevroser. (4. utg.). Oslo: Universitetsforlaget AS.

Eitinger, L., N. Retterstøl & U. F. Malt (1986). Psykoser og organisk betingende

sinnslidelser. (4.utg.). Oslo: Universitetsforlaget.

Evang, A. (1986). Utvikling, personlighet og borderline. Lillehammer: J. W. Cappelens

Forlag AS.

Fawcett, J. (2005). Contemporary nursing knowledge: Analysis and Evaluation of Nursing Models and Theories. Philadelphia: F. A. Davis Company.

Fine, A. H. & A. Beck (2010). Understanding our kinship with animals: input for health care

professionals interested in the human/animal bond.

I: A. H. Fine (red.), Animal Assisted Therapy. Theoretical Foundations and Guidelines for Practice (s. 7). USA: Elsevier Inc.

Fjeldavli, E. & Meistad, T. (2004). Grønn omsorg og inn på tunet. Frekvensrapport fra en

spørreundersøkelse blant gårdbrukere. 2/2004. Trondheim: Norsk senter for bygdeforskning.

Forsling, S. (2001). Flickan och hasten. Bilder från ett hem för särskild tilsyn. Sverige: Statens Institutionsstyrelse.

Gonzalez, M. T., T. Hartig, G. G. Patil, E. W. Martinsen & M. Kirkevold (2009). Therapeutic

horticulture in clinical depression: a prospective study. Research and Theory for Nursing

Practice: An International Jorunal, 23, 312-328.

http://web.ebscohost.com/ehost/resultsadvanced?sid=cde73008-7456-4707-ba33-

ee32b264342a%40sessionmgr13&vid=2&hid=8&bquery=Therapeutic+horticulture+"in"+clinical+depression%

3a+a+prospective+study+of+active+components&bdata=JmRiPWNpbjIwJnR5cGU9MSZzaXRlPWVob3N0LW

xpdmU%3d (Lastet 29.03.12).

Gonzalez, M. T., T. Hartig, G. G. Patil, E. W. Martinsen & M. Kirkevold (2010). Therapeutic

horticulture in clinical depression: a prospective study of active components. Journal of

Advanced Nursing 66, 2002–2013.

http://web.ebscohost.com/ehost/resultsadvanced?sid=cde73008-7456-4707-

ba33ee32b264342a%40sessionmgr13&vid=2&hid=8&bquery=Therapeutic+horticulture+%22in%22+clinical+d epression%3a+a+prospective+study+of+active+components&bdata=JmRiPWNpbjIwJnR5cGU9MSZzaXRlPW

Vob3N0LWxpdmU%3d (Lastet 29.03.12).

Graneheim, U.H. & B. Lundman (2003). Qualitative content analysis in nurcing recearch:

concepts, procedures and measures to achieve trustworthiness. Nurse Education Today, 24, 105 – 112.

Helsedirektoratet (2008). Nasjonale retningslinjer for forebygging av selvmord i psykisk

helsevern. Stortingsmelding nr 25 (1996-1997). Oslo: Forlagstrykkeri.

70

Helsedirektoratet (2012 ). Norsk WHO-strategi 2010 – 2013. www.regjeringen.no / Helse- og omsorgsdepartementet / Pressesenter / Pressemeldinger http://www.helsedirektoratet.no/Om/global-helse/who-verdens-helseorganisasjon (Lastet 29.03.12).

Helse- og omsorgsdepartementet (2003). Resept for sunnere Norge. Folkehelsepolitikken.

Stortingsmelding nr. 16 (2002-2003). Særskilt vedlegg: NOU 1998: 18 og NOU 1999: 13.

Oslo: Helse- og omsorgsdepartementet.

http://www.regjeringen.no/nb/dep/hod/dok/nouer/1998/nou-1998-18.html?id=141324

http://www.regjeringen.no/nb/dep/hod/dok/nouer/1999/nou-1999-13.html?id=141704 (Lastet 29.03.12).

Helsinkideklarasjonen (2010). Ethical Principles for Medical Resurch Involving Human

Subjects. World Medical Association (WMA). http://www.etikkom.no/no/FBIB/Praktisk/Lover-og retningslinjer/Helsinkideklarasjonen/ (Lastet 04.september 2011).

Hummelvoll, J. K. (1992). Helt- ikke stykkevis og delt. (4.utg.). Norge: AS Reistad offset.

Høgskolen I Gjøvik (2012). Forskningsområde Helse i dagliglivet.

http://www.hig.no/studietilbud/helse/master/master_klinisk (Lastet 29.03.12).

Høgskolen I Hedmark. Avdeling for folkehelsefag (2010). Mental Health promotion by

Recovery-Oriented Green Care Services. En prosjektsøknad til Norges forskningsråd,

avdeling for Natur og næring. http://www.hihm.no/Prosjektsider/ROGCS/Presentasjon-av-prosjektet (Lastet ned 29.03.12).

Johansson,A., A. Anderzen-Carlsson, A. Åhlin & B. Andershed (2010). Mothers’ everyday

experiences of having an adult child who suffers from long-term mental illness. Issues in

Mental Health Nursing. 31: 1 – 8.

Johnson, R.A., R. L. Meadows, J. S. Haubner & K. Sevedge (2007). Animal-Assisted Activity

among patients with canser: effects on mood, fatigue, self-perceived health, and sense of

coherence. Oncology Nursing Forum, 35, 2, 226.

Jøranli, A. & J. K. Hummelvoll (2011). Verdibasert miljøterapi.

I: K. Nysveen, K. Nordby, T. L. Brattrud og A. Granerud (red.), Miljøterapi i psykisk

helsevern – et prosjekt verdig (s. 94-106). Vallset: Oplandske Bokforlag.

Kommunal- og regionaldepartementet (2012). Nasjonal strategi – Inn på tunet. Oslo:

Departementenes servicesenter. http://www.regjeringen.no/nb/dep/lmd/dok/rapporter-og-

planer/planer/2012/inn-pa-tunet.html?id=673107 (Lastet 29.03.12).

Kvale, K. & S. Brinkmann (2009). Det kvalitative forskningsintervju. (2.utg.). Oslo:

Gyldendal Norsk Forlag AS.

Landbruks- og matdepartementet (1999). Norsk landbruk og matproduksjon.

Stortingsmelding nr. 19 (1999-2000 s. 117). Oslo: Landbruks- og matdepartementet.

http://www.regjeringen.no/nb/dep/lmd/dok/regpubl/stmeld/19992000/stmeld-nr-19-1999-2000-.html?id=192695

(Lastet 29.03.12).

Landbruks- og matdepartementet (2012). Nasjonal strategi – Inn på tunet. Oslo: Landbruks-

og matdepartementet. http://www.regjeringen.no/nb/dep/lmd/dok/rapporter-og-

planer/planer/2012/inn-pa-tunet.html?id=673107 (Lastet 29.03.12).

71

Langeland, E. (2009). Betydningen av en salutogen tilnærming for å fremme psykisk helse.

Sykepleien forskning, 4, 289 - 296.

Lincoln, Y.S. & E. G. Guba (1985). Naturalistic Inquiry. USA: Sage Publications, Inc.

Lundman, B. & U. H. Graneheim (2008). Kvalitativ innehållsanalys.

I: M. Granskär, & B. Höglund-Nielsen (red.), Tillämpad kvalitativ forskning innom

hälso- och sjukvård (s. 159-172). Poland: Studentlitteratur.

Macauley, B. L. (2006). Animal-Assisted Therapy for persons with aphasia: A pilot study.

Department of Communicative Disorders . Journal of Rehabilitation research & development, 43, 3, 357–366.

Martinsen, E. W. (2011). Kropp og Sinn. Fysisk aktivitet – Psykisk helse – Kognintiv terapi.

(2. utg.). Bergen: Fagbokforlaget.

Martinsen, K. (1991). Omsorg, sykepleie og medisin. Historisk-‐filosofiske essays. Oslo: Tano

A.S.

Meistad, T. & R. Nyland (2005). Du må så før du høster – om arbeidsmarkedstiltak på gård

for mennesker med psykiske lidelser. (Rapport, 2/05 ISSN 1503 – 2035). Trondheim/Hellerud: Norsk senter for bygdeforskning/Det Kgl. Selskap for Norges Vel.

Nightingale, F. (1984). Håndbok i sykepleie. Hva det er og hva det ikke er. Oslo: Gyldendal Norsk Forlag A/S.

Nimer, J. & B. Lundahl (2007). Animal-Assisted Therapy: a Meta-Analysis Anthrozoos: A

Multidisciplinary Journal of the Interactions of people & animals, 20, 3, 225-238.

Nordaunet, T. (2008). Arbeid med husdyr innen Grønn omsorg og effekter av interaksjoner

med dyr på psykisk helse. Masteroppgave. Oslo: Institutt for husdyr- og akvakulturvitenskap, Universitetet for miljø- og biovitenskap.

Norsk sykepleierforbund (2001). ICNs etiske regler for sykepleiere. ICNs nettside:

http://www.icn.ch/icncode.pdf (Lastet 27.03.12).

Norsk sykepleierforbund (2005). Yrkesetiske retningslinjer for sykepleiere. Rådet for

sykepleieetikk. https://www.sykepleierforbundet.no/ikbViewer/Content/836436/NSF-279899-

v1-NSFs_form%E5l__prinsipprogram__vedtekter_m_m__2011-2015_pdf.pdf (Lastet

29.03.12).

Nortvedt, M.W., J. Jamtvedt, B. Graverholt & L. M. Reinar, (2008). Å arbeide og undervise kunnskapsbasert – en arbeidsbok for sykepleiere. Norsk sykepleierforbund. Oslo: Bryne

Offset AS.

Nortvedt, P. & H. Grimen (2004). Sensibilitet og refleksjon – Filosofi og vitenskapsteori for helsefag. (1. utg.). Oslo: Gyldendal Norsk Forlag AS.

72

Nysveen, K., K. Nordby, T. L. Brattrud & A. Granerud (2011). Miljøterapi i psykisk

helsevern – et prosjekt verdig. Vallset: Oplandske Bokforlag.

Ottosson, J. (2007). The Importance of Nature in Coping. Creating increased understanding

of the importance of pure experiences of nature to human health. (Doktoravhandling). Faculty of Landscape Planning, Horticulture and Agricultural Science, Department of Work Science,

Business Economics and Environmental Psychology. Alnarp : Swedish University of

Agricultural Sciendes.

Pedersen, I. (2011). Farm Animal-Assisted Interventions in Clinical Depression.

(Doktoravhandling). Oslo: Norwegian University of Life Sciences, Departement of Animal

and Aquacultural Scineces.

Polit, D. F. & C. T. Beck (2008). Nursing Research: Generating and Assessing evidence for nursing practice. (8. utg.). By: Lippincott Williams & Wilkins, a Wolters Kluwer business.

Rossetti, J. & C. King (2010). Use of animal-assisted therapy with psychiatric patients: a

literature review. Journal of Psychosocial Nursing and mental health services, 48: 44-48.

Skårderud, F. (2000). Sterk Svak. Håndboken om spiseforstyrrelser. Oslo: Aschehoug & Co.

Skårderud, F. & B. Sommerfeldt (2008). Mentalisering – et nytt teoretisk og terapeutisk

begrep. Tidsskr Norsk Legeforening, 9; 128, 1066–69. http://www.google.com/search?ie=UTF-

8&oe=UTF-

8&sourceid=navclient&gfns=1&q=Tidsskr+Norsk+Legeforening%2C+9%3B+128%2C+1066%E2%80%9369

(Lastet 03.02.12).

Storm, M., Å. B. Rennesund & M. J. F. Jensen (2009). Brukermedvirkning i Psykisk

helsearbeid (1.utg.). Oslo: Gyldendal Norsk Forlag AS.

Sørbrøden, Ø., E. Lerum & K. T. Lerum (2000). Grønn omsorg i Vestfold. Tilrettelagt

sysselsetting for mennesker med psykiske lidelser. En brukerorientert evaluering med fokus

på personlig utvikling og livskvalitet, forbedringer – økonomiske analyser – videreutvikling.

Drammen: Print Konsult.

Valla, L. (1996). Men livet skal leves. Oslo: Ex Libris Forlag as.

Vik J. & M. Farstad (2009). Green care governance: Between market, policy and intersecting

social worlds. Journal of Health, Organisation and Management, 23, 539-553.

Walsh, F. (2009). Human-animal bonds I: The relational significance of companion animals.

Family process, 48, 4.

Zoltań, K., R. K. L. Eotvos, S. Ro’zsa, L. Eotvos & L. R. Pannon (2003). Animal-assisted

therapy for middle-aged schizophrenic patients living in a social institution. A pilot study.

Clinical Rehabilitation, 18: 483 -/486.

73

Vedlegg 1 Oppgaveskjema for kontakt med gårdsbruk/tilsvarende

Oppgaveskjema for kontakt med gårdsbruk/tilsvarende, i Hedmark og Oppland fylke

Skjema omfatter to deler. Den første avser gårdbruket i sin helhet. I den andre delen av skjemaet dokumenteres noen få

oppgifter for var og en av de personer som deltar i virksomheten nu, eller som gjort det innen de seneste 12 monter.

Del I

Datum for kontakt:

Kontaktperson:

Adresse:

Oppgifter om virksomheten

Dyr – i så fall hvilke dyr:

Jordbruksarbeide – vad:

Skogbruk – vad:

Annet innhold æn som er direkte knyttet till ’grønt tema’:

Andre aktiviteter – f eks felles samlinger:

Strukturert dagsprogram – hur:

Fasta tider (børjar, slutar, fasta tider før øvrig, f eks måltider):

Bor deltagerne på gården (heldøgn):

Hvor mange deltagere kan maksimalt tas emot:

Hvor mange deltager tas emot samtidig (samme dag):

Hvem betaler vistelsen (NAV, kommune):

Del II

Følgende oppgifter dokumenteres for var og en deltakere, som nu ær plassert på gården eller som har vært det noen gang unner de seneste 12 monter (= under år 2010)

Kjønn

Alder

Fremste grunn

Begynnelsemånad

Initial (for-f. vistelse (psyk

probl. el rus Ev. avslutningsmånad

navn, ev. etternavn)

i

Vedlegg 2 Utvalg

Utvalget vil bli gjort etter følgende trinn:

1) Det settes opp en liste over aktuelle gårdsbruk/tilsvarende som driver virksomhet innen grønn omsorg i fylkene Hedmark, Oppland og evt. Akershus i samarbeid med Fylkesmannens landbrukskontor i de ulike fylkene. For hvert gårdsbruk er det ønskelig med opplysninger om geografisk beliggenhet (adresse), innholdet i virksomheten, antall plasser innen grønn omsorg, samt om man tar imot deltagere med psykiske problemer og/eller rus som dominerende problem. Ut fra denne lista velger prosjektgruppen for delstudien ut 10-15 gårdsbruk ut fra kriteriene nevnt over for best mulig spredning.

2) I neste trinn opprettes, gjennom NAV, en liste over personer som deltar i, eller som i de seneste 12 månene har avsluttet deltagelse i, grønn omsorg ved de utvalgte gårdsbrukene. Det er ønskelig at denne listen definerer hver person med et nummer (ikke initialer eller navn) og at det for hver person finnes opplysninger om kjønn, alder, dominerende grunn til deltagelsen, tidspunkt for oppstart og evt. avslutning (når det er aktuelt) innen grønn omsorg, samt ved hvilket gårdsbruk/motsvarende personen har deltatt. Fra denne oversikten gjør prosjektgruppen et utvalg av presumptive deltagere, hvor en tar hensyn til samtlige utvalgskriterier. Det er sannsynelig at deltagere ikke vil delta. For å oppnå det ønskede antall intervjuer gjøres derfor et overutvalg, og utvalget vil totalt omfatte ca 60 personer.

3) I neste trinn sendes en skriftlig forespørsel gjennom NAV om deltagelse til intervju, til personene i utvalget. I brevet informeres det om prosjektet og delstudien. Der fremgår at det er frivillig å delta og at man når som helst kan trekke seg. Av informasjonen fremgår også hvordan og hvor intervjuet vil bli gjennomført, dets hovedsaklige innhold, samt hvordan materialet vil bli bearbeidet, analysert og presenteret, og hvordan øvrige etiske ivaretas i studien. Med informasjonen følger et svarslipp som sendes til forskerne hvis en ønsker å delta i undersøkelsen og la seg intervjue.

4) De personer som skriftlig har samtykket til intervju blir kontaktet per telefon av prosjektgruppen. Da gis ytterligere informasjon om studien, og praktiske avtaler om tid og sted for intervju gjøres (Prosjektplan forskningsprosjektet Recovery-Oriented Green Care Services, 2010).

ii

Vedlegg 3 Intervjuguide

INTERVJUGUIDE

Innledning på intervjuet omfatter kompletterende informasjon om studien og svar på eventuelle spørsmål fra intervjupersonen om dette, samt samtyckeerklæring (skall undertecknas innan intervjun startar).

1. Hvordan var din tilværelse tiden straks før det blev aktuelt att du skulle delta i Grønn omsorg?

(Egen bolig? Interesser og virksomhet? Arbeid/studier? Vansker og utfordringer i det personlige og sosiale liv?

Sosiale kontakter med familie, slekt, venner? Ønsker om – og faktisk erfart - hjelp og støtte, fra nærstående, fra myndighetene eller fra andre?)

2. Beskriv hvordan det gikk till når det ble bestemt at du skulle delta i Grønn omsorg. (Gjennom kontakt med kommune, NAV, annen, egen søknad eller initiativ fra myndighetene? Hva var grunnen til denne kontakten? Hvem tog vedtaket om å være på gården? Hvordan kom du i kontakt med gården? Hva

tenkte du om tilbudet/gården før du startet?)

3. Fortell om en vanlig dag på gården

(Hva var ditt første inntrykk? Hvordan aktiviteter er/var det på gården og hvor er/var det organisert? Er det andre aktiviteter som ikke har noe med gårdsdrift å gjøre også? Hvor mange er/var ni på gården? Hvor syns du relasjonen til tilbyderne er/var? Hvor syns du relasjonen til andre deltakere er/var? Var det tid til å snakke sammen? Kom det personer utenifra en kunne prate eller få kontakt med? Hvordan trives/trivdes du der? Hvordan har ditt første inntrykk forandret seg? Til deltakere som sluttet: Hvor lenge benyttet du tilbudet? Når sluttet du? Hvorfor? Var slutten planert eller ikke planert? Hva skedde?)

4. Hva er/var det fine med å arbeide på gården?

5. Hva kan/kunne man gjøre annerledes?

6. Hva har det betyd før deg personlig å delta i Grønn omsorg virksomhet?

Forandret selvtillit? Endret selvbilde? Har kontakten med dyr og natur vært av en særlig betydning for deg, og - i så

fall – på hvilken måte?)

7. Hvordan ser du på din livssituasjon nå og framover etter at du har sluttet deltagelsen i grønn omsorg?

(Forutsigbarhet, planering for din fremtid?)

8. Anser du att Grønn omsorg/ IPT har bidratt til at din livssituasjon har blitt forandret? I så fall: Beskriv på hvilken måte?

9. Om deltagelsen har forandret din syn på framtiden: Beskriv i så fall hvordan og på hvilken måte? Hva er den viktigste grunnen for disse forandringene.

10. Vil du anbefalle andre å delta i virksomheter innen Grønn omsorg? Hvorfor/hvorfor ikke (Ny kunnskap? Nye erfaringer? Økt arbeidskompetense? Nye sosiale ferdigheter?/Alterntivt faktorer som virket i negativ rettning?) Intervjuet avsluttes med en kort sammenfatning og spørsmål til intervjupersonen om den er riktig og om der er noe som bort tilføyes.

iii

Vedlegg 4 Samtykkeerklæring

Vedr. deltagelse i undersøkning om erfaringer av virksomheter på gårdsbruk (Grønn omsorg, Grønnt arbeid, Inn på tunet).

Jeg, ___________________________________________(navn med blokkbokstaver), bekrefter at jeg har mottatt skriftlig informasjon om studien, har fått anledning til å innhente den informasjon jeg har behov for, og er villig til å delta i et samtaleintervju.

Dato __________________ Signatur ___________________________________________

iv

Vedlegg 5 Informasjon til tilbydere

Til tilbydere av virksomheter innen Grønn omsorg, Grønt arbeid eller Inn på tunet, i

Oppland og Hedmark fylke.

Hei!

En gruppe forskere/lærere og mastergradsstudenter ved Høgskolen i Hedmark arbeider nå med forskningsprosjektet: Fremme av psykisk helse gjennom recovery-orienterte Grønne omsorgstjenester. Prosjektet omfatter flere ulike delstudier og i en av disse ønsker vi å intervjue deltakere i virksomheter innen Grønne omsorgstjenester

Du har nylig blitt kontaktet per telefon av en av oss i prosjektgruppen, der vi snakket om den virksomhet du tilbyr innen Grønn omsorg, og om de deltakere du har eller nylig har hatt på ditt gårdsbruk. Vi har nå – etter telefonkontakt med alle relevante gårdsbruk i Oppland og Hedmark – gjort et utvalg av deltakere som vi ønsker å spørre om deltagelse i et samtaleintervju.

Din virksomhet er blant de gårdene vi ønsker å få deltagere til intervju. Fra din/deres virksomhet vil vi ha med _____

deltakere i dette utvalget. Disse personene kan spesifiseres på følgende måte:

Prosjektgruppen håper du kan hjelpe oss med å distribuere informasjonsskriv til deltagerne. Vi ønsker att du gir videre vedlagte konvolutter som innholder informasjonsskriv, svarslipp og frankert returkonvolutt til hver enkelt av personene nevnt ovenfor. Det følger et løst informasjonsskriv som informasjon til deg. Takk for Din hjelp med dette!

Litt lengre frem i arbeidet ønsker vi også å møte en gruppe tilbydere fra hvert fylke i et gruppeintervju. Hensikten er å få en dypere innsikt i hva det innebærer å drive virksomhet innen Grønn omsorgtjenester, fra tilbydernes egen erfaring. Vi ber å få

komme tilbake med spørsmål til Deg/er om deltagelse i et slik gruppeintervju.

Hvis du ønsker mer informasjon, ta gjerne kontakt med B. E., R. Aa.

På forhand takk!

Med vennlig hilsen

A. G., B. E., A. N. L., R. Aa.

På vegne av gruppa

B. E.

v

Vedlegg 6 Invitasjon til å delta og samtykkeerklæring

Invitasjon til å delta i samtale

Gårdsbruk over hele landet blir stadig mer brukt som plasser for støtte, aktivitet og rehabilitering for personer som har ulike vanskeligheter. På gårdsbruk finnes mulighet for kontakt med dyr og natur, og ulike former for arbeidsoppgaver knyttet til gårdsdriften. Aktivitetene har navn som ’Grønn omsorg’, ’Grønt arbeid’, eller ’Inn på tunet’.

Høgskolen i Hedmark har siden 2009 arbeidet med et forskningsprosjekt som heter: Fremme av psykisk helse gjennom recovery-orienterte Grønne omsorgstjenester. Prosjektet er finansiert av Norges forskningsråd, og omfatter flere ulike studier. I en av disse ønsker vi å samtale med deltakere eller tidligere deltakere, på gårdsbruk i Oppland og Hedmark fylke.

Gjennom samtalene ønsker vi å få økt kunnskap om tilbudene er egnet for mennesker med livsutfordringer som gjør at de trenger et sted å være og jobbe. Du inngår i en gruppe på ca 30 personer som er utvalgt av oss i prosjektgruppen, etter kontakt med aktuelle gårdsbruk.

Samtalen vil handle om hva du har drevet med på gårdsbruket, hva du tenker om å være på gården og hva den har betydd for deg. Vi er særlig interessert i dine tanker om hva kontakten med dyr og natur kan ha for betydning.

Samtalen med en fra prosjektgruppen vil vare ca 1 – 1,5 time. Vi møtes til en tid og på et sted som du velger. Vi er en gruppe på fire personer, to forskere/lærere fra Høgskolen og to mastergradsstudenter, som arbeider med studien.

Det er selvsagt helt frivillig for deg å delta. Du kan også trekke deg når som helst hvis du ønsker det, uten å oppgi noen grunn for dette. Alt som kommer frem i samtalene vil bli behandlet konfidensielt. Det vil ikke bli referert til navn eller andre ting som gjør at du kan bli gjenkjent. Materialet fra samtalene/intervjuene vil bli brukt i to mastergradsoppgaver, en rapport fra Høgskolen i Hedmark og i noen vitenskaplig artikkel.

Hvis du er villig til å delta kan du kan sende den vedlagte svarslippen til Bengt Eriksson (frankert konvolutt er vedlagt). Du kan også sende mail til :

eller melde fra på telefon til R. Aa.,

Vi kommer deretter til å kontakte deg for å avtale tid og sted.

Ønsker du mer informasjon, kontakte, R. Aa., A. G. B. E.,

Elverum 9. mars 2011

Med vennlig hilsen

A. G., B. E., A. N. L. & R. Aa.

På vegne av gruppa

……………………………

Svarslipp vedr. deltagelse i undersøkning om erfaringer av virksomheter på gårdsbruk

(Grønn omsorg, Grønt arbeid, Inn på tunet).

Jeg ønsker å delta i en samtale om erfaringer fra gårdsbruk.

Jeg ønsker å vite mer om samtalen før jeg bestemmer meg.

Navn: ______________________________________________________

Jeg ønsker å bli kontaktet for å bestemme tid og sted (velg det du ønsker):

Via telefon: _______________________________

Via email: _________________________________________________

Denne svarslippen sendes i vedlagte frankerte konvolutten.

Svar kan også gis via telefon eller email, se informasjonsbrev.

vi